Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
704/1804/25 
16.03.2026 року м. Тальне 
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої-судді: Воронкової І.Г.
секретаря судового засідання: Джуській Л.О.
за участю представника позивача ОСОБА_1 
представника відповідача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство Оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про визнання особи такою, що проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з 2003 року проживала у незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 , який безвісті зник за особливих обставин 18.05.2024 року, перебуваючи в Донецькій області, відповідно до сповіщення № 3/3142 від 23.05.2024 року. Зазначає також, що за час спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шлюб був розірваний, але вони продовжили проживати разом, виховували дітей, вели спільне господарство до того часу, поки чоловік не пішов на війну.
В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Пояснили, що позивачка та ОСОБА_5 одружилися у листопаді 2003 року. Останній часто випивав, через що позивачка хотіла його налякати та казала, що подасть на розлучення. У 2005 році шлюб між позивачкою та ОСОБА_5 був розірваний формально, позивачка вважала, що розірвання шлюбу змусить чоловіка припинити зловживати спиртними напоями, чого в результаті вона і досягла: після розлучення він почав менше випивати, був добрим господарем, турбувався про родину, працював, забезпечував сім`ю. Після розірвання шлюбу вони продовжували як і раніше проживати разом до часу його призову на військову службу. Необхідність встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю позивачки із ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу зумовлено тим, що в такому разі вона матиме можливість звернутися з заявою до компетентних органів для отримання статусу члена сім`ї військовослужбовця зниклого безвісти та оформлення відповідних соціальних виплат та пільг. 
Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, вважали їх необгрунтованими та безпідставними. Відповідачка пояснила, що позивачка та її син спочатку жили нормально, вона і не знала, що вони розлучилися. Пізніше син розповів їй про це та сказав, що причиною стало вживання ним спиртних напоїв. Були такі випадки, коли син випивав, і позивачка виганяла його з дому, то він приходив до неї. Підтвердила, що у себе вдома, де проживав з позивачкою, він все робив по господарству, працював, дбав про свою сім`ю, згодом він з позивачкою купили ще одну хату в селі. На війну син теж йшов з будинку, в якому проживав з позивачкою.
Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Міністерство Оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, заяв та клопотань суду не надали. Суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. 
Суд, заслухавши сторін та їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, дійшов до наступного висновку.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є спільною донькою позивачки та ОСОБА_5 . Вона знає, що до її народження батьки були у шлюбі, а пізніше шлюб був розірваний, хоча батьки продовжували проживати весь час разом до того часу, поки батько не пішов на війну. Були випадки, коли батько випивав, тоді він міг не ночувати вдома, йшов до бабусі - своєї мами, або у знайомих ночував. Батько працював, забезпечував сімю всім необхідним.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є дочкою позивачки від першого шлюбу. Коли мама одружилася з ОСОБА_5 , їй було 15 років. Вони всі разом проживали у бабусіному будинку (матері позивачки). ОСОБА_5 працював, робив всю роботу по господарству. Окремо вона почала проживати з 2010 року, але часто приїздить до матері, тому їй добре відомі обставини про спільне проживання мами із ОСОБА_5 . Між ними були і сварки, були випадки, що коли чоловік мами випивав, тоді тимчасово уходив з дому до знайомих або до своєї мами - відповідачки. Підтвердила те, що її мати - позивачка у справі, з 2005 року проживала із ОСОБА_5 у незареєстрованому шлюбу як чоловік і дружина і до того часу, поки останній пішов на війну.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивачки. Живе по сусідству з нею з 1995 року і добре знає її сім`ю. Підтвердив те, що ОСОБА_5 проживає з позивачкою більше 15 років. За час спільного проживання з позивачкою побудував в подвірї гарну літню кухню, він був майстром на всі руки. Знає, що ОСОБА_5 раніше випивав, через що подружжя розлучилося, але потім він перестав пити та все в сім`ї наладилося, вони весь час проживали разом. ОСОБА_5 йому особисто розповідав, що йому важко покинути пити.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона тримає город навпроти будинку позивачки, дуже добре знає цю сім`ю з 2002 року. Також разом працювала з позивачкою та ОСОБА_5 у коледжі. Їй відомо про сварки між позивачкою та ОСОБА_5 , оскільки не раз їй доводилося їх примиряти. Підтвердила, що позивачка проживала з ОСОБА_5 однією сімєю як чоловік та дружина більше 15 років. На військову службу пішов він з дому, в якому проживав з позивачкою.
Як вбачається з паспорта громадянки України серії НОМЕР_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на сторінці 9 у графі "Особливі відмітки" є запис про наявність дітей, в тому числі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а на сторінці 10 паспорта зазначені відомості про сімейний стан (а.с. 6-8)
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 20.02.2004 року вбачається, що батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записані батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 7).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 13.09.1995 року по АДРЕСА_1 (а.с. 9).
З виписки із рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 04.05.2005 року вбачається, що шлюб, зареєстрований 18.11.2003 року виконкомом Тальянківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області за актовим записом 12 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , є розірваним (а.с. 10).
Як вбачається з паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на сторінці 12 у графі "Місце проживання" є запис про зареєстроване місце проживання з 20.07.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-14).
Згідно відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 1404 від 06.06.2025 року, виданих Виконкомом Тальнівської міської ради власнику ОСОБА_3 , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані, в тому числі: ОСОБА_3 - з 13.09.1995 року по теперішній час; ОСОБА_5 - з 20.07.2016 року по теперішній час (а.с. 15).
Зазначений факт реєстрації позивачки та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , також підтверджується довідкою № 267 від 05.06.2025 року, та довідкою № 493 від 05.12.2025 року, виданими Виконкомом Тальнівської міської ради (а.с. 16, 24).
Як вбачається з повістки на відправку, виданої на ім`я солдата ОСОБА_5 , дана повістка направлена на його адресу проживання - АДРЕСА_1 (а.с. 12).
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 2977 від 01.05.2024 року № ОСОБА_5 , перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 з 25.04.2024 року (а.с. 19).
Згідно змісту сповіщення від 23.05.2024 року, направленого ОСОБА_7 на адресу - АДРЕСА_1 , її батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти за особливих обставин 18.05.2024 року під час забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії проти України, перебуваючи в Донецькій області (а.с. 18).
За фактом зникнення безвісти 18.05.2024 року у Донецькій області військовослужбовця ОСОБА_5 , 29.05.2024 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024250360000711 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд у порядку окремого провадження, крім іншого, розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Судом встановлено, що позивачка у червні 2025 року зверталася до Тальнівського районного суду Черкаської області із заявою (заінтересовані особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, та просила суд встановити факт її проживання із ОСОБА_5 (справа № 704/844/25). Ухвалою суду від 10.11.2025 року заява була залишена без розгляду на підставі ст. 315 ЦПК України, так як із заяви вбачався спір про право.
В подальшому позивачка звернулася до суду з даним позовом, який розглядається в порядку позовного провадження.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно п. 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.
Про утворення особами сім`ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Про те, що законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, свідчать положення статті 74 СК України.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у Рішенні від 13.07.2000 року в справі «Ельсхольц проти Німеччини» (Elsholz v. Germany) суд вказав, що «поняття сім`ї (за ст. 8 Європейської конвенції з прав людини) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» defacto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» під терміном «близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин» слід розуміти - чоловіка, дружину, батька, матір, вітчима, мачуху, сина, дочку, пасинка, падчерку, рідного брата, рідну сестру, діда, бабу, прадіда, прабабу, внука, внучку, правнука, правнучку, усиновлювача чи усиновленого, опікуна чи піклувальника, особу, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також осіб, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі осіб, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Відповідно до змісту ч. 4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» близькі родичі та члени сім`ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, крім іншого, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.
Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягає застосовуванню судами як джерело права, вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.
Враховуючи вищенаведене, на підставі повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин справи, які підтверджені належними доказами, беручи до уваги обумовленість звернення позивачки до суду з даним позовом настанням юридичних наслідків у вигляді можливості набуття нею прав на соціальні пільги, передбачені державою для членів сім`ї військовослужбовців, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та встановлення факту проживання позивачки із ОСОБА_5 , як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з травня 2005 року, оскільки докази, що безпосередньо досліджені в судовому засіданні підтверджують вказані факти, та в суду відсутні сумніви щодо цього.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивачка не заявила вимоги про розподіл судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України, суд не вирішує це питання.
Керуючись ст. 263-265, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 04.05.2005 року проживає у незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який безвісті зник за особливих обставин 18.05.2024 року, перебуваючи в Донецькій області, відповідно до сповіщення № 3/3142 від 23.05.2024 року. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений 23.03.2026 року.

Суддя І.Г. Воронкова