ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/748/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №707/2746/25 Категорія: 304090000 	Морозов В.В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І., Фетісової Т.Л., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - адвоката Небилиці Ростислава Васильовича на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 січня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізпозика») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.04.2024 року між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 497566-КС-001 про надання кредиту (Далі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «Бізпозика» 26.04.2024 року направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №497566-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.
26.04.2024 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 497566-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони ТОВ «Бізпозика» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6898 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.
Таким чином, представник позивача вказує, що 26.04.2024 року між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 497566-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 Договору кредиту ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,16395 процентів за кожен день користування Кредитом.
Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.
Пунктом 3.Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.
ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).
До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 497566-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором.
З огляду на вищевикладене, представник позивача стверджує, що відповідач у справі належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором та у відповідача станом на 22.06.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 497566-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 21 052,41 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 9 615,60 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 11 436,81 грн.; - суми прострочених платежів за комісією - 0 грн. 00 коп.
На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 497566-КС-001 про надання кредиту від 26.04.2024 року, що становить 21 052,41 грн. а також судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у сумі 2 422,40 грн. 
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 січня 2026 року позов ТОВ «Бізпозика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізпозика» заборгованість за Договором про надання кредиту № 497566-КС-001 від 26.04.2024 року в розмірі 21 052,41 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізпозика» документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що матеріали справи містять належні докази того, що ТОВ «Бізпозика» та  ОСОБА_1  у належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору, погодивши розмір кредиту, порядок і строки здійснення платежів на його погашення, а також досягли домовленості щодо виду, розміру та строків сплати процентів за користування кредитними коштами.
З огляду на вищевикладене, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважав доведеним факт невиконання ОСОБА_1  своїх зобов`язань за Кредитним договором, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором № 497566-КС-001 від 26.04.2024 року в розмірі 21052,41 грн.
Зазначений розмір заборгованості підтверджується умовами договору і не викликав сумніву у суду.
Водночас, суд зауважив, що доводи відповідача, наведені нею у письмових поясненнях від 09.01.2026 року, суд відхиляє, адже сума і порядок нарахованих позивачем процентів та комісії за користування кредитними коштами повністю відповідає умовам кредитного договору, які було узгоджено між позивачем та відповідачем при його укладенні, а сума погашень заборгованості, які здійснила відповідач, зараховано відповідачем відповідно до узгодженого порядку погашення заборгованості, передбаченого кредитним договором №497566-КС-001 від 26.04.2024 року.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник  ОСОБА_1 - адвокат Небилиця Р.В.подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов частково у розмірі 4955 грн., з яких: 4822,78 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 133,12 грн. - заборгованість за процентами. 
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що умова договору про встановлення комісії за видачу кредиту є незаконною, оскільки умовами договору не деталізовано за які саме вчинені ним дії, пов`язані з наданням кредиту, позичальник зобов`язаний здійснити її оплату.
Крім того, розмір відсотків суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Також вказує, на порушення черговості зарахування платежів.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Бізпозика» вказує, що пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень закону не передбачено, що відповідний перехідний період застосовується виключно до договорів, які були укладені до 24.12.2023 року. Відповідний перехідний період діє в цілому по всіх договорах, які діють станом на 24.12.2023 року, в т.ч., які укладалися у відповідний перехідний період, тобто після 24.12.2023 року.
Між сторонами укладено кредитний договір 26 квітня 2024 року, а отже саме в той проміжок часу, коли діяв максимальний ліміт щодо розміру денної процентної ставки, який складав 1,5%. Водночас, кредитором застосовувалася до позичальника передбачена п. 2.11 договору денна процентна ставка розміром 1,16, що є значно меншою, а ніж дозволена законом максимальна ставка в розмірі 1,5%.
Що стосується нарахування комісії, то позивач наголошує на тому, що в п. 2.5 кредитного договору, передбачено її сплату саме за надання кредиту, тобто в договорі вказано, за які послуги позивач стягує комісію.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 26.04.2024 року між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) № 497566-КС-001 у формі електронного документа, який підписано відповідачем з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора UA -6898.
Згідно з п. 2.1 Договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором; тип кредиту - кредит; строк, на який надається кредит: 16 тижнів; стандартна процентна ставка за кредитом в день -1,5 % фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16395000, фіксована; комісія за надання кредиту -1 500 грн.; строк дії договору - до 16.08.2024 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 23 054.88 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 23 597,1 процентів; дата видачі кредиту -26.04.2024 року; дата повернення кредиту -16.08.2024 року; мета (цілі) отримання кредиту - для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом.
Відповідно до п. 3.2.2 Кредитного договору, сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору.
Відповідно до п.7.3.1. Кредитного Договору позичальник отримав від кредитодавця (в т.ч. кредитного посередника) інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови Договору і Правила, що розміщені на сайті кредитодавця.
Відповідно до п. 7.15 Кредитного договору інші умови цього договору регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору.
До укладення договору про споживчий кредит, позичальнику для ознайомлення в особистий кабінет надавався паспорт споживчого кредиту.
Відповідно до пропозиції (оферти) укласти Договір № 497566-КС-01 від 26.04.2024 року про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) ТОВ «Бізпозика» пропонує ОСОБА_1 укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно до прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти договір № 497566-КС-01 від 26.04.2024 року про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) ОСОБА_1 з умовами пропозиції (оферти) ТОВ «Бізпозика» дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» ознайомлений.
З візуальної форми послідовності дій ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.bizpozyka.com видно, які саме дії робила відповідач ОСОБА_1 для того, щоб ознайомитися та підписати Договір про надання кредиту.
Згідно з анкетою клієнта сума бажаного кредиту становить 10 000,00 грн.; дата отримання кредиту 26.04.2024 року; номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів НОМЕР_2 .
Відповідно до інформаційної довідки ТОВ "Профіт Гід", була проведена успішна транзакція № 41410-29698-65863 від 26.04.2024 року за платіжною інструкцією f25580e1-037e-11ef-b90a-000c29d57ed2_1 в сумі 10 000,00 грн. на платіжну картку НОМЕР_2 у OSCHAD BANK, перерахування коштів ОСОБА_1 згідно кредитного договору № OSCHAD BANK від 26.04.2024 року.
Згідно з наданим розрахунком, станом на 01.07.2025 року сума заборгованості відповідача складає 21 052,41 грн., яка складається з наступного: 9 615,60 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 11 436,81 грн., сума прострочених платежів по процентах; 0 грн. 00 коп. сума прострочених платежів за комісією, що вбачається із розрахунку заборгованості за кредитом у гривні та довідки про стан заборгованості. Також, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем частково вносились платежі на погашення суми заборгованості 11.05.2024 року на суму 2630,00 грн. та 31.05.2024 у розмірі 2 661,36 грн., що враховано у розрахунку заборгованості.
Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_4 у АТ "Ощадбанк", яку надано до суду відповідно до ухвали суду про витребування доказів від 15.09.2025 року, встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 (ІBAN НОМЕР_4 ) та відповідачу перераховано кошти у сумі 10 000,00 грн. 27.04.2024 року о 06 годині 59 хвилин, чим підтверджено перерахування кредитних коштів відповідачу згідно договору № 497566-КС-001 від 26.04.2024 року.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього ж закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У ст. 3 даного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом ч. 3, 4, 6 ст. 11 приведеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 даного Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.
Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 не оспорювала факт укладення нею вказаного договору в електронній формі, отримання кредиту, а також не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження виконання нею зобов`язань за договором у повному обсязі.
Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на безпідставність нарахування ТОВ «Бізпозика» комісії, оскільки можливість передбачення у договорі таких платежів прямо передбачена Законом України «Про споживче кредитування». Нарахування комісії передбачено договором № 497566-КС-001 про надання кредиту від 26 квітня 2024 року і такий платіж є обов`язковим для відповідача.
Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами
Умовами пунктів 2.4. та 2.7. кредитного договору від 26.04.2024 передбачено стандартна процентна ставка 1,5% в день та знижена процентна ставка 1,16% в день, строк дії договору до 16.08.2024.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 22 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 20 серпня 2024 року не більше 1 %.
Враховуючи умови договору, а також аналізуючи зміст норм закону, які регулюють спірні правовідносини, слід дійти висновки, що за період з 26 квітня 2024 по 16 серпня 2024 року максимальна відсоткова ставка в день не могла перевищувати 1,5%. У той же час, обумовлена сторонами відсоткова ставка у розмірі як стандартна, так і знижена не перевищує відсотковий поріг встановлений законом. Тому розрахунок відсотків здійснено вірно.
Що стосується черговості зарахування платежів
Відповідно до умов договору сторони в пункті 3.2.3. обумовили графік платежів, у відповідності до якого 10.05.2024 року, позичальник мав сплатити 1746,00 грн. - процентів за користування кредитом та 884,00 грн. комісії, загальна сума 2630,00 грн.
Відповідач здійснила оплату 11.05.2024 року на загальну суму 2630,00 грн., які були розподілені позикодавцем у відповідності до графіку платежу.
Наступний платіж мав бути здійснений 24.05.2024 року на суму 2630,00 грн. з таким розподілом: 1629,60 грн. - проценти за користування кредитом, 384,40 грн. - основна сума (тіло кредиту) та 616,00 грн. - комісія.
ОСОБА_1 здійснила оплату 31.05.2024 року на суму 2661,36 грн., які були розподілені наступним чином: 384,40 грн. - тіло кредиту, 616 грн. - комісія та 1660,96 грн. проценти.
Отже, зарахування надходжень для погашення боргових зобов`язань були розподілені у відповідності до погодженого сторонами графіку платежів, а тому застосовуючи принцип свободи договору, колегія суддів вважає, що порушень товариством здійснено не було, а такі доводи сторони відповідача є безпідставними.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, судова колегія вважає, що аргументи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - адвоката Небилиці Ростислава Васильовича - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 січня 2026 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Судді