Справа №201/7081/25
Провадження № 1кп/201/689/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12025042130000596 по обвинуваченню 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 27.03.2001 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 141 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі. Звільнився 28.03.2002 умовно-достроково на 3 місяці 11 днів 
- 23.12.2005 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152, ст. 70, 71 КК України до восьми років двох місяців позбавлення волі. Звільнився 28.07.2010;
- 11.11.2011 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 190 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком два роки;
- 15.06.2012 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289, 69, ст. 70 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі. Звільнився 23.03.2016;
- 22.08.2017 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком три роки,
- 27.03.2019 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до шести років позбавлення волі. Звільнився 18.04.2024 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186 КК України, 

В судовому засіданні приймали участь:
прокурор ОСОБА_4 
обвинувачений ОСОБА_3 
потерпіла 

ОСОБА_5 обвинувачення, яке визнане судом доведеним. 

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 25.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024 та № 740/2024 від 29.10.2024 та 26/2025 від 14.01.2025 та 235/2025 від 15.04.202 та 478/2025 від 14.07.2025 та із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України.
В період дії воєнного стану 03 травня 2025 року о 07 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 побачив раніше йому знайому ОСОБА_5 і у нього виник умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.
ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, перебуваючи у зазначений час та у вказаному місці, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, з метою особистого збагачення в умовах воєнного стану, підійшов до ОСОБА_5 і, перебуваючи у положенні стоячи один навпроти одного, наніс їй один удар своєю лівою рукою стиснутою в кулак в область обличчя.
Після чого ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому, перебуваючи в положенні за спиною до ОСОБА_5 , штовхнув останню обома руками в область спини, в результаті чого ОСОБА_5 впала на диван обличчям донизу.
Продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, підійшов до ОСОБА_5 , яка перебувала в положенні лежачи обличчям донизу на дивані, та з метою утримання її від спротиву, натискаючи однією рукою на її спину, обмежуючи її рух та вільне пересування, завдавши при цьому не менше двох ударів правою рукою стиснутою в кулак в область тулуба — почав перевіряти вміст кишень одягу, в який остання була вдягнена.
Далі ОСОБА_3 , усвідомлюючи відкритий характер своїх дій по відношенню до потерпілої, виявив у її лівій кишені куртки гаманець в якому знаходились 11 000 грн та банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 . 
В цей момент в ОСОБА_3 , виник умисел спрямований на викрадення документу, з корисливих мотивів, а саме банківської картки потерпілої АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , яка згідно з п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, який ініціює переказ грошей з відповідного рахунку, який належить ОСОБА_5 та зареєстрований на останню.
В подальшому, ОСОБА_3 визначивши об`єктом свого посягання, та розуміючи, що його дії є відкритими для оточуючих та потерпілої, заволодів вказаними грошима та документом, а саме банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 та покинув приміщення квартири з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 11 000 грн, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу на шкірі над верхньою губою справа з переходом на червону кайму; крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи справа; 4-х синців на грудній клітині зліва по навколо грудинній лінії в проекції 3,4, ребра, на попередньо-внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на передній поверхні правого плеча у середній третині та на задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя з переходом на променево-зап`ястовий суглоб; садна на тильній поверхні лівої кисті. 
Вказаними діями ОСОБА_3 вичинив кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 186 КК України а саме, викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, та 7

ІІ. Позиція обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 частково визнав свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях та надав пояснення щодо обставин події.
Так, ОСОБА_3 зазначив, що події травня 2025 року пам`ятає частково. Орієнтовно на початку місяця він прийшов до квартири своєї знайомої ОСОБА_6 , де перебувала також потерпіла ОСОБА_5 з якої у обвинуваченого склалися неприязні відносини, зумовлені конфліктом через грошові зобов`язання та особисті суперечки, що створило передумови для подальшого інциденту.
ОСОБА_3 , побачивши потерпілу вступив із нею у конфлікт, під час якого наніс потерпілій один удар кулаком в обличчя та штовхнув її, внаслідок чого потерпіла впала на диван. Інших ударів він не завдавав і подальшого фізичного насильства не застосовував, так як втрутилась ОСОБА_6 і конфлікт було припинено. Потерпіла пообіцяли повернути борг, після чого він залишив приміщення квартири. Він наголосив, що жодних грошових коштів чи банківських карток у потерпілої не забирав і будь-яких дій, спрямованих на заволодіння майном, не вчиняв, що заперечує факт відкритого викрадення майна.
Разом із тим останній визнав свою вину у частині застосування фізичного насильства до потерпілої, підтвердивши факт нанесення удару та штовхання. 
Щодо банківської карти, яка в нього вилучена під час затримання пояснив, що його фактично не затримали, а запросили до ВП телефоном і він прийшов. Там оперативний співробітник взяв його барсетку і оглянув її, після чого поставив на стіл і сказав не чіпати. Після цього викликали понятих і в їх присутності обвинуваченому сказали викладати речі з барсетки. Коли він виклав всі свої речі, оперативний працівник попросив більш детально оглянути барсетку і тоді там обвинувачений побачив картку, яку він раніше не бачив. Він про це відразу заявив про що чули і адвокат і поняті. Вважає, що картку йому підкинули працівники поліції. 

ІІІ. Докази надані сторонами та потерпілими в ході судового розгляду, які дослідженні в судовому засіданні.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що до інциденту, який відбувся 03.05.2025 року перебувала з ОСОБА_3 у товариських відносинах, конфліктів між ними не виникало, вона інколи надавала йому фінансову допомогу. Після того як вона припинила допомагати, ОСОБА_3 почав проявляти агресію та висловлювати на її адресу погрози.
З приводу обставин події потерпіла зазначила, що сама подія сталася 03.05.2025 року в квартирі її подруги ОСОБА_6 . Вранці, коли вона виходила з помешкання разом із малолітньою дитиною, побачила ОСОБА_3 біля дверей. Злякавшись, вона намагалася зачинити двері, однак той силоміць увірвався до квартири. Взявши дитину на руки, потерпіла побігла до кімнати, намагаючись сховатися, однак ОСОБА_3 наздогнав її, повалив на диван та почав наносити удари по голові та тілу, при цьому вона прикривала собою дитину.
Під час нападу обвинувачений вирвав із кишені її куртки гаманець разом із тканиною кишені. У гаманці знаходилося близько 11 000 гривень та банківська картка. Самого моменту заволодіння грошима не бачила, оскільки перебувала спиною до нападника, однак після події виявила пошкоджений гаманець без грошових коштів.

Рапорт згідно якого виклик на 102 надійшов від потерпілої о 7:34 години про викрадення у неї гаманця з грошовими коштами. (т. 1 а.с. 6) 

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 03.05.2025 року о 10:30 годин від заявника ОСОБА_5 зі змісту якої вбачалося, що 03.05.2025 року близько о 07 год.30 хв. раніше знайомий їй чоловік на ім`я ОСОБА_7 , прізвисько « ОСОБА_8 », перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , викритим шляхом, із застосуванням насильства заволодів її майном, а саме грошовими коштами та банківською карткою.(т.1 а.с.7)

Протокол затримання від 03.05.2025 року згідно якого о 16 год. 30 хв. фактично було затримано ОСОБА_3 і у нього за участі адвоката та двох понятих проведено особистий обшук під час якого в його гаманці виявлено грошові кошти у вигляді трьох купюр загальною сумою 300 доларів США, а в сумці було банківську картку № НОМЕР_1 , які в подальшому було вилучено та поміщено до спецпакетів.
Згідно протоколу зауважень чи заяв від обвинуваченого і його адвоката не надходило. (т.1 а.с.52-56)

Вказані купюри і картку було оглянуто в судовому засіданні та встановлено, що три купюри номіналом по 1000 доларів США є сувенірною продукцією. 

Протокол огляду місця події від 03.05.2025 року разом із доданими до нього фототаблицями, в ході вказаного огляду встановлено, що об`єктом огляду є двокімнатна квартира АДРЕСА_4 , яка знаходиться на п`ятому поверсі багатоквартирного житлового будинку.
Вхід до квартири здійснюється через вхідні двері, виготовлені з дерева, при цьому слідів їх пошкодження візуально не виявлено. Безпосередньо при вході до квартири розміщена шафа-купе зі скляними вставками.
Ліворуч від входу до квартири розташована кімната АДРЕСА_5 , вхід до якої здійснюється через дерев`яні двері. При вході до зазначеної кімнати з лівого боку знаходиться шафа коричневого кольору, навпроти якої розташований двоспальний диван, праворуч від якого розміщена шафа-купе. Праворуч від входу до кімнати №1 розташоване приміщення ванної кімнати, обладнане сантехнічними пристроями.
Прямо від входу до квартири, дещо правіше, розташована кімната АДРЕСА_6 , вхід до якої здійснюється через дерев`яні двері. При вході до кімнати №2 з лівого боку розташоване кутове ліжко сірого кольору, праворуч від якого знаходиться кутовий стелаж. Праворуч від входу до кімнати №2 розташоване приміщення кухні, обладнане побутовою технікою та меблями, необхідними для проживання. Прямо від входу до кімнати №2 знаходиться вихід на балкон, обстановка якого не порушена, видимих слідів стороннього втручання не виявлено.
Крім того, під час огляду поверхні вхідних дверей квартири та дверей до кімнати №1 були оброблені дактилоскопічним порошком, у результаті чого виявлено 4 сліди папілярних узорів (по 2 з кожних дверей), які були зафіксовані, вилучені та поміщені до спеціальних пакетів із відповідним маркуванням.(т.1 а.с.9-17).

Висновок експерта № СЕ-19/104-25/19614-Д від 19 травня 2025 року, зі змісту якого вбачається, що в ході проведення судової трасологічної експертизи встановлено що три сліди пальців рук розмірами 23?23 мм, 20?17 мм, 24?13 мм, відкопійовані на липких стрічках розмірами 26?23 мм, 25?23 мм, 26?15 мм, вилучені під час проведення огляду місця події в квартирі АДРЕСА_4 , та є придатними для ідентифікації особи (осіб) за ними. Слід пальця руки розмірами 17?13 мм, відкопійований на липку стрічку розмірами 24?21 мм, вилучений там же, є непридатним для ідентифікації особи.
Також встановлено, що три сліди пальців рук розмірами 23?23 мм, 20?17 мм, 24?13 мм, відкопійовані на липких стрічках розмірами 26?23 мм, 25?23 мм, 26?15 мм, вилучені під час вказаного огляду місця події залишені відповідно великим пальцем правої руки, безіменним пальцем правої руки та безіменним пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 (т.1 а.с.77-84)

Протокол огляду від 20.05.2025 року, згідно якого встановлено, що огляд проводився за участю потерпілої ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_7 , у приміщенні службового кабінету №218 ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області. Об?єктом огляду є оптичний носій, а саме DVD-R диску, який отриманий з місця скоєння кримінального правопорушення, а саме за адресою: АДРЕСА_8 (вид на квартиру АДРЕСА_9 ). При загрузці вказаного диску встановлено, що на диску перебуває 1 файли типу «МР4» із відеозаписами. Ім?я файлів «Відеозапис кв. 45» розміром 59 719 КБ. 
В ході огляду вказаного відеофайлу, встановлено чоловіка, який підкрадаючись підходить до входу квартири АДРЕСА_4 . В подальшому чоловік різко заходить до квартири після чого через декілька хвилин виходить із чимось в руках. При вході чоловік був в капелюсі. 
Одразу за чоловіком, коли на відеозаписі відображено час та дату 03.05.2025 07:30:00, до квартири заходить жінка в синій кофті та світлих джинсах.
Коли на відеозаписі у лівому верхньому куті відображено час та дата 03.05.2025 07:30:42, з квартири АДРЕСА_9 до під?їзду виходить жінка в сірому платті, після чого одразу знову заходить до квартири АДРЕСА_9 , при цьому зачиняючи двері.
Коли на відеозаписі відображено час та дату 03.05.2025 07:31:19 то з квартири АДРЕСА_9 виходить жінка в світлих черевиках та з чорним волоссям. Жінка залишила двері відкритими та знову пішла до квартири. При цьому в коридорі квартири знаходиться вищевказана жінка в сірому платті.
Надалі, коли на відеозаписі відображено час та дату 03.05.2025 07:31:57, з квартири виходить вищевказаний чоловік який підкрадався при вході до квартири. При виході чоловік знаходиться без капелюха в якому входив та тримає щось у руках.
В ході огляду потерпіла ОСОБА_5 зауважила, що впізнає чоловіка на відео, та ідентифікує його як ОСОБА_3 (т.1 а.с.136-139)

Також, за участь свідка ОСОБА_6 було проведено огляд аналогічного відеозапису, про що складено відповідний протокол огляду від 21.05.2025 року. В ході вказаного огляду свідок, також, зауважила, що впізнає чоловіка на відео, та ідентифікує його як ОСОБА_3 (т.1 а.с.140-143).

Протокол огляду від 05.05.2025 року, згідно якого встановлено, що огляд проводився за адресою: АДРЕСА_7 , у приміщенні службового кабінету №218 ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області. Об?єктом огляду є оптичний носій, а саме DVD-R диску, який отриманий з місця скоєння кримінального правопорушення, а саме за адресою: АДРЕСА_8 (вид на квартиру АДРЕСА_9 ). При загрузці вказаного диску встановлено, що на диску перебуває 1 файли типу «МР4» із відеозаписами. Ім?я файлів «Відеозапис кв. 45» розміром 59 719 КБ.
В ході огляду вказаного відеофайлу, встановлено чоловіка, який підкрадаючись підходить до входу квартири АДРЕСА_4 . В подальшому чоловік різко заходить до квартири після чого через декілька хвилин виходить із чимось в руках. При вході чоловік був в капелюсі, а при виході вже без нього.(т.1 а.с.100-101)

Цей же відеозапис було відтворено в судовому засіданні. 

Протокол огляду від 06.05.2025 року, згідно якого встановлено, що огляд проводиться на ділянці місцевості, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, пр-т Героїв, у дворі буд.48, об`єктом якого є куртка потерпілої ОСОБА_5 , чорного кольору із червоними вставками всередині та емблемою. На самій куртці були виявлені пошкодження лівої бокової кишені, яка повністю розірвана.(т.1 а.с.118-120)

Протокол проведення слідчого експерименту від 14.05.2025 року, разом із доданими до нього фототаблицями. Слідчий експеримент було проведено за участю потерпілої ОСОБА_5 та двох понятих. 
У ході слідчого експерименту потерпіла за участю статиста відтворила механізм спричинення їй тілесних ушкоджень. З її пояснень встановлено, що обвинувачений, перебуваючи з нею у положенні стоячи, обличчям один до одного на відстані витягнутої руки, наніс один удар лівою рукою, стиснутою в кулак, у ділянку обличчя. Після цього потерпіла відвернулася до нього спиною. У цей момент обвинувачений, перебуваючи позаду неї у положенні стоячи, кілька разів штовхнув її обома руками в ділянку спини. Надалі потерпіла взяла на руки дитину, однак обвинувачений, перебуваючи позаду на відстані витягнутої руки, знову штовхнув її обома руками в ділянку спини. Унаслідок цього потерпіла, притискаючи дитину однією рукою до грудної клітки, впала обличчям на розташований поруч диван, при цьому вдарившись лівою кистю. Після падіння потерпіла перебувала у напівлежачому положенні, прикриваючи дитину однією рукою та спираючись іншою на диван. У цей час обвинувачений, перебуваючи позаду в безпосередній близькості, утримуючи її однією рукою, завдав їй щонайменше двох ударів правою рукою, стиснутою в кулак, у ділянку тулуба.(т.1 а.с.121-127)

Висновки експертів № 1282е від 12.05.2025 року та № 1392е від 19.05.2025 року якими встановлено, що в ході проведення судово-медичних експертиз, на підставі наданої медичної документації, а також, у другому випадку, з урахуванням безпосереднього огляду, у потерпілої виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на шкірі над верхньою губою справа з переходом на червону кайму, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи справа, чотирьох синців, локалізованих на грудній клітині зліва по навкологрудинній лінії в проекції 3–4-го ребра, на передньо-внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на передній поверхні правого плеча у середній третині та на задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя з переходом на променево-зап`ястковий суглоб, а також садна на тильній поверхні лівої кисті.
Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців, садна та крововиливів не відображають характерологічних ознак і розмірів травмуючого предмета, у зв`язку з чим можливо встановити лише їх походження від дії тупих твердих предметів, що діяли в ділянки обличчя, грудної клітини та верхніх кінцівок, при цьому такими предметами могли бути як руки, так і інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями.
З урахуванням характеру, локалізації тілесних ушкоджень та ступеня їх загоєння, а також даних медичної документації, встановлено, що зазначені ушкодження були отримані незадовго до звернення потерпілої за медичною допомогою до КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР, у строк, що узгоджується з поясненнями обстеженої особи та даними, зазначеними у постанові слідчого, зокрема 03.05.2025 року.
За своїм характером виявлені тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, оскільки не спричинили загрозливих для життя явищ у момент їх заподіяння, та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Водночас, враховуючи характер, локалізацію та кількість тілесних ушкоджень, встановлено, що вони спричинені не менш як шістьма окремими механічними впливами. Крім того, з урахуванням розташування тілесних ушкоджень по різних анатомічних ділянках і поверхнях тіла, встановлено, що їх виникнення не є характерним для падіння з висоти власного зросту.
Локалізація, характер тілесних ушкоджень та встановлений механізм їх спричинення не суперечать обставинам, на які вказує ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту.(т.1 а.с.114-116, 133-135)

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що перебуває у звичайних особистих відносинах з обвинуваченим ОСОБА_3 , з яким познайомилася кілька років тому через спільних знайомих. Також свідок підтвердила, що знайома з потерпілою ОСОБА_5 та періодично допомагала їй у догляді за дітьми.
Щодо обставин події свідок пояснила, що вранці 03.05.2025 року потерпіла ОСОБА_5 разом із малолітнім сином ОСОБА_10 перебували у її квартирі. Близько 07:00 години ранку до вказаної квартири, вхідні двері якої були відчинені у зв`язку з несправністю замка, зайшов обвинувачений ОСОБА_3 разом з ОСОБА_11 . Побачивши обвинуваченого, ОСОБА_5 почала голосно кричати, схопила сина, який спав, та забігла до спальної кімнати, намагаючись прикриватися дитиною. За словами свідка, обвинувачений пішов за нею, вимагаючи розмови, оскільки потерпіла тривалий час уникала спілкування з ним.
Свідок зазначила, що у спальні між зазначеними особами відбулася штовханина, в ході чого ОСОБА_5 намагалася перелізти через ліжко у напрямку до вікна, тоді як ОСОБА_3 утримував її за куртку з метою зупинити. Внаслідок таких дій куртка потерпілої була пошкоджена, зокрема, свідок бачила відірвану кишеню вже після того, як обвинувачений залишив квартиру. Під час інциденту діти голосно кричали, а свідок просила обвинуваченого покинути приміщення, водночас звертаючись до потерпілої з проханням передати дитину, щоб уникнути її можливого травмування.
Стосовно обставин застосування фізичного насильства та можливого заволодіння майном, свідок пояснила, що особисто не бачила моменту нанесення обвинуваченим удару потерпілій у ділянку обличчя та знає про це виключно зі слів ОСОБА_5 , яка повідомила про це після завершення конфлікту. Також свідок зазначила, що не була очевидцем заволодіння грошовими коштами чи банківською карткою потерпілої. Вона лише бачила порожній гаманець, який був виявлений її донькою під ліжком уже після того, як обвинувачений покинув квартиру. 
На завершення свідок висловила сумнів у достовірності тверджень потерпілої щодо відкритого викрадення майна, зазначивши, що, на її думку, ОСОБА_5 раніше потрапляла у подібні ситуації та безпідставно звинувачувала інших осіб. Більше з приводу обставин події нічого не зауважила.

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 03.05.2025 року за участю свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого остання впізнала обвинуваченого за зовнішніми ознаками на фотознімку під №1, як малознайомого чоловіка, який 03.05.2025 близько о 07 год. 20 хв., знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , де проти волі ОСОБА_5 заволодів її майном.(т.1 а.с.49-51)

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_3 знає близько півтора року, при цьому їхні відносини охарактеризувала як нейтральні, товариські.. Також свідок зазначила, що знайома з потерпілою ОСОБА_5 , з якою перебувала у нейтральних відносинах.
Свідок зауважила, що події відбувалися вранці 03.05.2025 року, коли вона прямувала до квартири своєї знайомої ОСОБА_6 , де на той момент перебувала потерпіла ОСОБА_5 . Біля під`їзду вона зустріла ОСОБА_3 , після чого вони разом піднялися на п`ятий поверх. За її словами, вхідні двері квартири були незамкнені у зв`язку з несправністю замка, а перед входом вони перебували близько двох-трьох хвилин, чуючи зсередини крики потерпілої.
ОСОБА_11 зазначила, що до квартири першим зайшов обвинувачений, після чого вона зайшла слідом. З її слів, у коридорі обвинувачений одразу пройшов до кімнати, розташованої ліворуч, де перебувала потерпіла, і певний час не знаходився в полі її зору. Коли ж свідок зайшла до кімнати, між обвинуваченим та потерпілою вже відбувався конфлікт.
Свідок додала, що під час конфлікту бачила, як обвинувачений штовхав потерпілу та, ймовірно, завдав їй один або кілька ударів, однак, за її оцінкою, такі дії не носили характеру тривалого чи жорстокого побиття. Вона охарактеризувала ситуацію як короткочасну штовханину або боротьбу.
Крім того, свідок зазначила, що під час події потерпіла поводилася емоційно, голосно кричала, тримала на руках малолітню дитину та не заспокоювалася, незважаючи на зауваження присутніх. При цьому, за словами свідка, будь-якої загрози дитині з боку обвинуваченого не було.
Щодо обставин можливого заволодіння майном, свідок чітко вказала, що не бачила, щоб обвинувачений заволодівав грошовими коштами, банківськими картками чи іншими речами потерпілої. Також вона зазначила, що після інциденту потерпіла у її присутності не повідомляла про зникнення будь-якого майна.
За словами свідка, після завершення конфлікту обвинувачений залишив квартиру без подальшого застосування насильства.

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 03.05.2025 року за участю потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого остання впізнала обвинуваченого за зовнішніми ознаками на фотознімку під №3, як особу, яка 03.05.2025 близько о 07 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_3 , відкрито заволоділа грошима та банківською карткою.(т.1 а.с.42-44)
У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що проживає неподалік районного відділу поліції, у зв`язку з чим приблизно один раз на місяць залучається працівниками правоохоронних органів до участі у проведенні процесуальних дій у якості понятого. Свідок зазначив, що до виникнення обставин даного кримінального провадження він не був знайомий ані з обвинуваченим ОСОБА_3 , ані з потерпілою ОСОБА_5 .
Щодо обставин затримання обвинуваченого свідок пояснив, що безпосередньо під час затримання він присутнім не був, а прибув до районного відділу поліції пізніше за викликом працівників поліції. Він підтвердив, що брав участь у проведенні обшуку обвинуваченого спільно з іншим понятим. Під час проведення обшуку в службовому кабінеті, за словами свідка, були присутні працівник поліції, а згодом прибув адвокат.
Описуючи хід проведення обшуку, свідок неодноразово зазначав, що під час здійснення вказаної слідчої дії жодних речей ним виявлено не було. Водночас він підтвердив, що підписав протокол обшуку, у якому зафіксовано факт виявлення та вилучення певних предметів. Зокрема, відповідаючи на запитання щодо можливого вилучення грошових коштів у сумі 300 доларів США, свідок наполягав, що особисто таких коштів не бачив.
Свідок також зауважив, що з огляду на значний проміжок часу, який минув з моменту зазначених подій, він не пам`ятає усіх їх деталей та обставин, у зв`язку з чим підтверджує відомості, викладені у протоколі процесуальної дії, який ним був підписаний після попереднього ознайомлення з його змістом.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що був залучений як понятий під час проведення процесуальних дій щодо затримання ОСОБА_3 . Свідок зазначив, що працівники районного відділу поліції зупинили його на вулиці, коли він повертався додому, після чого він добровільно погодився взяти участь у відповідній слідчій дії.
За словами свідка, його було запрошено до службового кабінету слідчого, де перебували затриманий, інший понятий та жінка, яка здійснювала захист останнього. Свідок повідомив, що у його присутності проводилося вилучення речей, при цьому затриманий самостійно діставав предмети зі своєї сумки, а не працівники поліції. Сумка, зі слів свідка, була невеликого розміру, типу «бананка», яку носять через плече, та на момент проведення слідчої дії перебувала безпосередньо при затриманому.
Свідок показав, що серед речей, які затриманий діставав із сумки, він бачив щонайменше одну банківську картку, а також паперові грошові кошти, схожі на долари США. Він підтвердив, що всі вилучені предмети були упаковані до спеціального пакета, на якому він поставив свій підпис як понятий.
При цьому свідок наголосив, що не бачив, аби працівники поліції передавали затриманому будь-які сторонні предмети, а також не зафіксував присутності сторонніх осіб у кабінеті під час проведення відповідної процесуальної дії.
Відповідаючи на запитання щодо поведінки затриманого, свідок зазначив, що той поводився спокійно та стримано, хоча й перебував у знервованому стані у зв`язку з обставинами. Стосовно тверджень обвинуваченого про можливе підкидання банківської картки свідок пояснив, що безпосередньо на його очах таких дій ніхто не вчиняв. Водночас він не зміг достеменно підтвердити, чи висловлював затриманий зауваження щодо належності йому вказаної картки, посилаючись на тривалий проміжок часу, що минув із моменту подій.
Крім того, свідок зазначив, що захисник затриманого брала активну участь у проведенні процесуальної дії, уважно стежила за її перебігом та висловлювала відповідні зауваження. Більше з приводу обставин події свідок нічого не зауважив.

ІV. Оцінка Суду.

На початку оцінки, суд звертає увагу на загальні положення щодо доказування в кримінальному процесі, застосування яких в даному конкретному випадку створює умови для реалізації завдань кримінального провадження. 
Зокрема кримінально процесуальне законодавство не закріплює стандартів доказування, проте із положень чинного КПК прослідковується їх зміст. 
Так, із частини другої статті 17 КПК можна побачити стандарт доказування «поза розумним сумнівом» перед застосовуванням якого Суд вважає за необхідне зазначити, що не будь-який сумнів можна констатувати як розумний, існування сумнівів при прийнятті рішення є природним та не означає, що в разі наявності таких рішення є неправильним. Поняття «поза розумним сумнівом» не тотожне поняттю «абсолютна впевненість», яка передбачає непохитність і відсутність будь-яких вагань.
Однак, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. 
Із статтi 94 КПК випливає стандарт «внутрішнього переконання», зміст якого зводиться до того, що суддя повинен вільно оцінювати докази на основі свого внутрішнього переконання, яке виникає не з вузької оцінки доказів наданих сторонами, а з оцінки їх з урахуванням життєвого досвіду судді та всіх обставин справи. 
Надані суду та перелічені вище докази належні, оскільки підтверджують обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, допустимі, оскільки отримані порядку встановленому КПК України, а отже підлягають оцінці в своїй сукупності та взаємозв`язку.

Оцінивши надані суду докази у їх сукупності, перевіривши їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а також взаємний зв`язок між ними, суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме, викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, а також відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненого в умовах воєнного стану, відповідальність за що передбачена, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186 КК України.

Такий висновок суду ґрунтується на узгодженій та взаємодоповнюючій сукупності доказів, досліджених безпосередньо у судовому засіданні. 
Так, з огляду записів з камер відеоспостереження видно, що обвинувачений ОСОБА_3 03 травня 2025 року о 07 години 30 хвилин перебував біля квартири ОСОБА_6 , не заходячи, а нібито чекаючи чогось. Коли з квартири вийшла потерпіла він відразу пішов за нею, а остання намагались уникнути контакту. Через незначний проміжок часу обвинувачений вийшов з квартири. 
Сам обвинувачений не заперечує, що зайшов в квартиру і застосував фізичне насильство до потерпілої. Ці обставини також підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_11 , а також висновком експерта, який встановив у потерпілої наявність тілесних ушкоджень.
В той же час потерпіла будучи послідовною в своїх показаннях підтвердила факт застосування до неї насильства в ході чого обвинувачений викрав гаманець з грошовими коштами та карткою.
Показання потерпілої підтверджується і тим, що остання відразу після події повідомила поліцію про злочин і викрадення у неї грошових коштів, що підтверджується рапортом. Після цього через дві години вона склала письмову заяву про злочин в якій вказала про викрадення грошей і картки. З її показань слідує, що про зникнення картки вона зрозуміла коли, вже після повідомлення до поліції, знайшла гаманець під ліжком в якому були гроші і картка, без грошей і картки. 
Додатково показання потерпілої підтверджуються і її курткою, яка порвана в районі кишені, в якій, зі слів потерпілої, знаходився гаманець. 
Також факт заволодіння майном потерпілої підтверджується протоколом затримання обвинуваченого в якому зафіксовано факт вилучення у нього банківської картки потерпілої.

Отже, з урахуванням викладеного, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, оцінки належних, допустимих і достовірних доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, суд, поза розумним сумнівом доходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у викраденні офіційного документа з корисливих мотивів і його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документа з корисливих мотивів.
Також суд вважає доведеним факт відкритого викрадення грошових коштів у потерпілої із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану, однак дії обвинуваченого слід вірно було б додатково кваліфікувати за ознакою повторності, так як останній вчинив цей злочин будучи судимим за злочин передбачений ст. 186 КК України. 
Стаття 337 КПК України визначає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому суд вимушений визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану.
Водночас, надаючи оцінку доводам обвинуваченого про те, що він не заволодівав грошовими коштами та банківською карткою потерпілої і не вчиняв жодних дій, спрямованих на відкрите викрадення майна, суд визнає такі доводи необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження. Зокрема, під час затримання обвинувачений не заявляв про відсутність факту викрадення майна, не надав жодних пояснень щодо походження вилученого у нього майна, а також не зазначав, що відповідна банківська картка належить не йому. Вказані обставини підтверджуються протоколом затримання (т.1, а.с. 52–56), при складанні якого ні обвинувачений, ні його захисник не висловлювали будь-яких зауважень з цього приводу, що свідчить про узгодженість зафіксованих даних із фактичними обставинами події.
Що стосується показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , які зазначали про відсутність факту заволодіння обвинуваченим грошовими коштами та банківською карткою потерпілої ОСОБА_5 , то суд враховує їх як джерело доказів, однак оцінює критично в частині обґрунтувань невинуватості обвинуваченого ОСОБА_3 , так як самі свідки повідомили, що не спостерігали події безперервно, а тому могли і не бачити самого факту заволодіння грошима і карткою. 

V. Призначення покарання.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_3 суд виходить зі ступеня тяжкості кримінальних правопорушень, один із яких являється кримінальним проступком а інший тяжким злочином, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 66,67 КК України в судовому засіданні не встановлено. 

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі та за ч. 4 ст. 186 КК України виключно у виді позбавлення волі та на підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх конкретним обставинам і наслідкам, позиції потерпілих, даним про особу обвинуваченого, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і спів розмірності.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

VІ. Про запобіжний захід і залік тримання під вартою
Згідно з частиною п`ятою статті 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі.
За положеннями статті 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є, зокрема, вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 було затримано 03.05.2025, а тому суд зараховує у строк відбування основного покарання у виді позбавлення волі строк затримання та тримання ОСОБА_3 під вартою в період з 03.05.2025 по 01.04.2026 року – день ухвалення вироку, з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Вирішуючи питання про запобіжний захід суд вважає, що при ухваленні обвинувального вироку з призначенням реального покарання у виді позбавлення волі, ризик уникнення суду значно підвищується, а тому враховуючи вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, які не є міцними, те що він не працює, обставини вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатен забезпечити ризик, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого підлягає залишенню без змін до набрання вироком законної сили. 

VІІ. Інші питання.
У судовому засіданні встановлено, що під час здійснення затримання та проведення огляду у обвинуваченого ОСОБА_3 було вилучено ряд речей. У подальшому зазначені предмети в установленому законом порядку визнані речовими доказами у відповідному кримінальному провадженні, а на підставі ухвал слідчих суддів на них накладено арешт (т. 1, а.с. 23–24, 93–94).
Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким завершується судовий розгляд, зобов`язаний вирішити питання щодо скасування арешту майна.

Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08.05.2025 року накладено арешт на майно, вилучене під час затримання ОСОБА_3 03.05.2025 року за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: три купюри номіналом 300 доларів США та банківську картку № НОМЕР_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів, із встановленням заборони на їх відчуження, розпорядження та користування.
Крім того, ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 07.05.2025 року накладено арешт на інше майно, вилучене під час проведення огляду від 03.05.2025 року за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: панаму чорного кольору з написом «Location anywhere in the world».
Разом з тим, судом встановлено, що на час ухвалення вироку відпала необхідність у подальшому застосуванні арешту щодо вказаного майна, оскільки у межах кримінального провадження досліджено всі наявні докази та завершено з`ясування фактичних обставин справи. При цьому зазначене майно не належить до предметів, які підлягають знищенню відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування арешту та повернення зазначеного майна його законним володільцям.
Окремо суд звертає увагу на встановлені у ході судового розгляду обставини, що свідчать про невідповідність фактичних характеристик вилученого майна, а саме трьох купюр номіналом 300 доларів США, які, як з`ясовано, мають сувенірний характер та не є платіжними засобами. Вказане додатково свідчить про відсутність правових підстав для подальшого перебування зазначеного майна під арештом та підтверджує необґрунтованість його застосування.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не був заявлений.

При ухваленні вироку суд згідно ч. 4 ст. 374 КПК України має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ч. 3 ст. 368 КПК України, суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. 
Наявні у кримінальному провадженні витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи документально підтверджуються, тому суд вважає необхідним стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, - 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357, ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання: 
-за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на один рік; 
-за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на сім років. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначивши до відбуття остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на сім років. 

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08.05.2025 року на три купюри номіналом 300 доларів США та банківську картку № НОМЕР_1 .

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 07.05.2025 року на панаму чорного кольору з написом «Location anywhere in the world».

Речові докази - чотири папілярні візерунки, які вилучені в ході огляду місця події від 03.05.2025 року, папілярні візерунки з долоней обох рук обвинуваченого ОСОБА_3 - зберігати в матеріалах кримінального провадження. 

Речові докази – банківську картку № НОМЕР_2 - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Речові докази – три купюри номіналом 300$ США (сувенірні), панаму чорного кольору з емблемою «Location anywhere in the world» - повернути ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи в розмірі 1782,80 гривень. 

Запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сиди. 

Зарахувати у строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_3 під вартою в період з 03 травня 2025 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі. 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору. 

Головуючий суддя: ОСОБА_1