ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/285/26 Справа № 212/13003/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Феняк О. Р. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Щербаня В.С., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Покровського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 12 листопада 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.
В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді, 31 жовтня 2025 року в 23 годин 27 хвилини по вулиці Криворізькій, 69, м. Кривий Ріг, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом Nissan Rogue д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. За результатами проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Alcotest 6820 прилад ARHJ-0298, тесту 1421, результат проба позитивна 1,00 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказане рішення захисником Щербанем В.С. подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову судді скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд грубо порушив норми права, не дослідив всі докази та не надав їм належної оцінки. Робітниками поліції не було повідомлено ОСОБА_3 про причинки зупинки його транспортного засобу. Ознак будь якого сп`яніння не було виявлено у Карася. Карась не був згоден з результатами продуття, та йому не було запропоновано проїхати до медичного закладу. Робітниками поліції не було надано Карасю направлення на огляд до медичного закладу. Також, Карасю не було надано документи на повірку газоаналізатора. . 

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів.
Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом. 
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується даними, що містить протокол про адміністративне правопорушення, квитанція Alcotest 6820, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд, відеозапис з бодікамер.
Згідно до тесту газоаналізатора Alcotest 6820, водій ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння - вміст алкоголю «1,00 % проміле». (а.с.2)
ОСОБА_1 після продуття алкотестера, був згоден з його результатами. Всі його дії були зафіксовані на бодікамери робітників поліції.

Перевіривши відеозапис адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Отриманий відеозапис у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів.

Доводи апеляційної скарги апелянта, що інспектор поліції не повідомив Карася про підстави та причини його зупинки, є такими, що не впливають на вчинення ним адміністративного правопорушення та доведеності вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Згідно з п. 10 Порядку № 1456 «Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень та житла громадян при забезпеченні заходів правового режиму воєнного стану» уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби.
На підставі викладеного, дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності. 

Як вбачається з відеозапису адміністративного правопорушення, робітником поліції було роз`яснено ОСОБА_3 , що в нього є ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, у зв`язку з чим, йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, та він погодився.
Після продуття газоаналізатору Alcotest 6820, водій ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння - вміст алкоголю «1,00 % проміле». З вмістом алкоголю, ОСОБА_3 був згодний. На запитання робітників поліції проїхати до медичного закладу ОСОБА_3 відмовився, що підтверджується відеозаписом правопорушення.
Таким чином, робітниками поліції в повній мірі виконані вимоги ст. 266 КУпАП, роз`ясненні ОСОБА_3 його права, тому запропонований огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений без порушень чинного законодавства, а доводи захисту, про зворотне не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

До матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому суд не бере до уваги твердження сторони захисту про те, що воно не було вручено ОСОБА_3 , оскільки це не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу, так як наявність такого направлення має правове значення для лікаря медичної установи, який у цьому випадку повинен провести медичний огляд.

Обговорюючи доводи захисту про відсутність в матеріалах справи сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, апеляційний суд зазначає, що їх долучення до матеріалів не передбачено, а надані вони можуть бути лише за вимогою особи, яка від ОСОБА_3 не надходила.
Враховуючи викладене, підстав для визнання результатів огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів не вбачається.

З матеріалів справи та відеозапису правопорушення вбачається, що робітниками поліції в повній мірі були роз`яснені Карасю його права відповідно до ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Невизнання ОСОБА_3 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.
Суддею не встановлено недотримання працівниками поліції вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та правильно оцінено кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість та достовірність. 
Сукупність доказів є достатніми, щоб дійти висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9а ПДР України.
Оскільки всі наявні в матеріалах справи доводять вину ОСОБА_3 , а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, то підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. 
Постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, 
П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Покровського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 12 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Щербаня В.С. без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя