Справа № 560/6996/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

06 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області , Управління державної реєстрації Кам`янець-Подільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора №77687863 від 07.03.2025, зобов`язати здійснити реєстрацію права власності на належну їй 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 площею 60,83 кв. м. В обґрунтування позову посилається на протиправність прийнятого відповідачем рішення про відмову у вчиненні реєстраційних дій. 
Кам`янець-Подільська міська рада Хмельницької області відзив по справі не подала.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. 
Встановивши, що спірне рішення було прийняте Управлінням державної реєстрації Кам`янець-Подільської міської ради (ЄДРПОУ 40386327), суд ухвалою від 17.03.2026 залучив до участі у справі як другого відповідача Управління державної реєстрації Кам`янець-Подільської міської ради. 
Управління державної реєстрації Кам`янець-Подільської міської ради відзив не подало. 
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.
04 березня 2025 ОСОБА_1 звернулась із заявою до державного реєстратора про державну реєстрацію прав на житлову квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (площею 60,83 кв. м.)
Рішенням №77687863 від 07.03.2025 державним реєстратором Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області позивачці відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: неможливо підтвердити державну реєстрацію прав у встановленому законодавством порядку на паперових носіях інформації, оскільки відповідно до інформації, наданої Луганською обласною державною адміністрацією 05.03.2025 за вих. №4/01.01-22-1199, архівні документи комунального підприємства "Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації" на підконтрольну Україні територію вивезені не були. Сєвєродонецька міська територіальна громада на сьогоднішній день є окупованою Російською Федерацією.
Судом встановлено, що начальником управління державної реєстрації Кам`янець-Подільської міської ради на виконання вимог п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону №1952-IV 04.03.2025 було направлено запит до Луганської обласної військової адміністрації з метою отримання інформації та копій документів, які посвідчують право власності позивачки на зазначений об`єкт нерухомого майна.
Як вбачається з відповіді Луганської обласної військової адміністрації від 05.03.2025 №4/01.01-22-1199, надання цієї інформації є неможливим у зв`язку з тимчасовою окупацією території та відсутністю доступу до архівних матеріалів БТІ, у яких зберігались відомості про реєстрацію речових прав до 01.01.2013.
Також, як встановлено зі змісту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за параметрами адреси розташування об`єкта нерухомого майна відомості відсутні. 
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з ч. 3 ст. 5 цього Закону за фізичними особами зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, що знаходиться на тимчасово окупованій території, за умови, що таке майно набуте відповідно до законів України.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 11 зазначеного Закону набуття та припинення права власності на нерухоме майно, що знаходиться на тимчасово окупованій території, здійснюється відповідно до законодавства України за межами такої території, а у разі неможливості здійснення повноважень органами державної реєстрації на такій території - відповідний орган визначається Кабінетом Міністрів України.
Правові, організаційні та процедурні засади державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону №1952-IV державна реєстрація прав є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом ч. 3 ст. 3 Закону №1952-IV речові права на нерухоме майно, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за умови їх реєстрації відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо таке законодавство не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону №1952-IV будь-які дії щодо набуття, зміни чи припинення речових прав на нерухоме майно можуть вчинятись за умови їх державної реєстрації, крім випадків, визначених законом.
Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор зобов`язаний встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також перевірити наявність підстав для проведення реєстраційних дій чи відмови в їх проведенні. При цьому під час проведення державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013, державний реєстратор зобов`язаний витребувати від відповідних органів інформацію, необхідну для підтвердження таких прав.
Відповідно до п. 1 ст. 20 Закону №1952-IV заява про державну реєстрацію прав подається разом із документами, необхідними для проведення відповідних реєстраційних дій.
Пунктом 23 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, передбачено, що за наявності підстав для відмови у державній реєстрації прав державний реєстратор приймає відповідне рішення з обґрунтуванням причин такої відмови.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для відмови в державній реєстрації прав є те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Судом встановлено, що державним реєстратором на виконання вимог п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону №1952-IV було направлено запит до Луганської обласної військової адміністрації з метою отримання інформації щодо підтвердження факту реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Як вбачається з відповіді Луганської обласної військової адміністрації, надання інформації є неможливим у зв`язку з відсутністю доступу до архівних матеріалів БТІ, у яких зберігались відомості про реєстрацію прав до 01.01.2013.
За таких обставин державний реєстратор був позбавлений можливості встановити, перевірити та підтвердити факт державної реєстрації права власності у встановленому законодавством порядку, тобто надані до заяви документи не давали можливості встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно. 
Враховуючи вимоги наведених вище норм права, а також те, що органом реєстрації були вжиті передбачені законом заходи з метою отримання необхідної інформації, яка дозволяла б встановити, перевірити, підтвердити факт державної реєстрації права власності позивачки на об`єкт нерухомості у встановленому законодавством порядку, суд вважає, що у даному випадку відсутні ознаки бездіяльності або неправомірності дій відповідача. 
З огляду на це, відповідач діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом, у зв`язку з чим оскаржуване рішення не підлягає скасуванню.
Водночас, ефективним способом захисту права позивачки на нерухоме майно може бути звернення до суду з вимогою про визнання права власності або встановлення факту належності майна, які підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. 
Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06 квітня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Кам`янець-Подільська міська рада Хмельницької області (майдан Відродження, 1,м. Кам`янець-Подільський,Кам`янець-Подільський р-н, Хмельницька обл.,32302 , код ЄДРПОУ - 26571846)  Управління державної реєстрації Кам`янець-Подільської міської ради (майдан Відродження, 1,м. Кам`янець-Подільський,Кам`янець-Подільський р-н, Хмельницька обл.,32302 , код ЄДРПОУ - 40386327) 	

Головуючий суддя 		І.С. Козачок