ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції - Кочанова П.В.
Суддя-доповідач - Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Справа № 320/19867/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді: Епель О.В., 
суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1 

до Пенсійного фонду України

третя особа на стороні 
відповідача, яка не заявляє Головне управління 
самостійних вимог щодо Пенсійного фонду України в м. Києві
предмету спору 

про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Пенсійного фонду України (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Третя особа) в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо невиконання вимог абзацу першого пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №144 «Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів», а саме неповідомлення в одноденний строк після набрання чинності Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві про необхідність підготовки списку на ОСОБА_1 , пенсія якого підлягає перерахунку з 01 серпня 2021 року, за формою згідно з додатком 1 до цієї постанови та подання такого списку у п`ятиденний строк Міністерству оборони України;
- зобов`язати Пенсійний фонд України відповідно до абзацу першого пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №144 «Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів» повідомити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві про необхідність підготовки списку на ОСОБА_1 , пенсія якого підлягає перерахунку з 01 серпня 2021 року, за формою згідно з додатком 1 до цієї постанови та подання такого списку у п`ятиденний строк Міністерству оборони України.
2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України по відношенню до ОСОБА_1 щодо виконання пункту 1 та абзацу 1 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 144 в частині, що стосується проведення перерахунку пенсії, а саме: неповідомлення Пенсійним фондом України Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві про необхідність підготовки списку на ОСОБА_1 , пенсія якого підлягає перерахунку, за формою згідно з додатком 1 до цієї постанови і подання його в п`ятиденний строк Міністерству оборони України;
- зобов`язано Пенсійний фонд України відповідно до абзацу 1 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 144, повідомити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві про необхідність підготовки списку на ОСОБА_1 , пенсія якого підлягає перерахунку, за формою згідно з додатком 1 до цієї постанови і подання його в п`ятиденний строк Міністерству оборони України. 
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині - відмовлено.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 18 квітня 2025 року (дата надходження документів на виконання ухвали суду) відповідачем не вжито належних дій щодо виконання своїх функціональних повноважень в частині повідомлення головним управлінням в областях, м. Києві про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, за формою згідно з додатком 1 у відповідності до вимог абзацу 1 пункту 4 Постанови КМУ № 144, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача в означеній частині.
Разом з тим, суд зазначив, що підвищення грошового забезпечення військовослужбовців розвідувальних органів відбулось в липні 2021 року, а тому право на перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, виникло у Позивача з 01 серпня 2021 року, тобто з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, які тягнуть за собою зміну розміру пенсії (частина друга статті 51 цього Закону).
При цьому, задовольняючи адміністративний позов частково, суд зазначив, що необхідним та достатнім способом захисту у цій справі є визнання протиправною бездіяльності Відповідача по відношенню до Позивача щодо виконання пункту 1 та абзацу 1 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 144 в частині, що стосується проведення перерахунку пенсії, а саме: неповідомлення Пенсійним фондом України Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві про необхідність підготовки списку на Позивача, пенсія якого підлягає перерахунку, за формою згідно з додатком 1 до цієї постанови і подання його в п`ятиденний строк Міністерству оборони України та відновленню шляхом зобов`язання Відповідача відповідно до абзацу 1 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 144, повідомити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві про необхідність підготовки списку на Позивача, пенсія якого підлягає перерахунку, за формою згідно з додатком 1 до цієї постанови і подання його в п`ятиденний строк Міністерству оборони України.
3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Апелянт посилається на помилковість висновків суду про те, що його пенсія підлягає перерахунку виключно з дати отримання ГУ ПФУ в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення за його посадою станом на дату набрання чинності постановою КМУ №144. ОСОБА_1 наполягає на тому, що саме з 01.08.2021 у нього виникло право на перерахунок пенсії і такий перерахунок має здійснюватися без обмеження строком.
Окремо Апелянт відзначає, що він був звільнений від сплати судового збору в силу приписів п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та просить стягнути судовий збір у розмірі 1073, 60 грн на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Пенсійного фонду України. 
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
4. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025 та 24.07.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
7. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
8. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України м. Києві, як отримувач пенсії відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
11 квітня 2023 року позивач звернувся до Пенсійного фонду України з запитом щодо виконання останнім вимог Постанови КМУ № 144.
Листом від 11 травня 2023 року Пенсійний фонд України вказав Позивачу, що обов`язок повідомити Головні управління Пенсійного фонду України про підстави для проведення перерахунку пенсій у нього виникне лише після припинення дії воєнного стану. Також зазначив, що реалізація механізму обміну інформацією про одержувачів пенсій, визначеного Постановою КМУ № 144, в умовах війни може спричиняти ризики доступу до персональних даних, що наражатиме на небезпеку осіб зазначеної категорії та членів їхніх сімей.
Пенсійний фонд України надав суду:
- лист Міністерства соціальної політики України від 25 березня 2022 року № 3065/0/2-22/54 «Про забезпечення перерахунку пенсій особам, звільненим з розвідувальних органів, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 144», адресований Кабінету Міністрів України;
- лист-погодження Віце-прем`єр-міністра України - Міністра з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України Верещук І. від 29 березня 2022 року № 8045/1/1-22 до листа Міністерства соціальної політики України від 25 березня 2022 року № 3065/0/2-22/54, адресований Міністерству соціальної політики України, Міністерству оборони України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Пенсійному фонду України та Службі зовнішньої розвідки України, з такою резолюцією: «Пропозиція підтримується. Прошу вжити відповідних заходів до забезпечення виконання даного питання»;
- лист Пенсійного фонду України від 06 квітня 2022 року №2800-030203-1/12884, адресований Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;
- лист Міністерства соціальної політики України від 28 лютого 2024 року № 4662/0/2-24/54, адресований Пенсійному фонду України, в якому йдеться про те, що Міністерство соціальної політики України розглянуло лист Пенсійного фонду України від 02 лютого 2024 року № 2800-030203-5/6835 щодо опрацювання законодавчих ініціатив для забезпечення проведення перерахунку пенсій особам, звільненим з розвідувальних органів, відповідно до Постанови КМУ № 1. 9. Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з цим позовом.
9. Нормативно-правове обґрунтування.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
За змістом преамбули Закону №2262-ХІІ, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частиною другою статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ (далі - Порядок № 45).
Згідно з пунктом 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, […], розвідувальним органам, [... ].
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Пунктом 3 Порядку № 45 визначено, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Довідки видаються на осіб, які звільнені із служби: […] у розвідувальних підрозділах органів державної безпеки колишнього Союзу РСР та Служби безпеки України, що ліквідовані, - Службою зовнішньої розвідки за відповідними посадами у такому державному органі на момент виникнення права на перерахунок пенсії; [...].
Правовий статус Служби зовнішньої розвідки України визначений статтею 1 Закону України від 01 грудня 2005 року № 3160-ІV «Про Службу зовнішньої розвідки України» (далі - Закон № 3160).
Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 3160 Служба зовнішньої розвідки України є розвідувальним органом України, який функціонує як окремий державний орган, не належить до системи органів виконавчої влади та здійснює свою діяльність під загальним керівництвом Президента України та демократичним цивільним контролем відповідно до Закону України «Про розвідку».
Правові та організаційні засади функціонування розвідки, правовий статус і соціальні гарантії співробітників розвідувальних органів України та осіб, залучених до виконання розвідувальних завдань, а також порядок здійснення контролю за розвідкою визначає Закон України від 17 вересня 2020 року № 912-ІХ «Про розвідку» (далі - Закон № 912), який набрав чинності 24 жовтня 2020 року.
Грошове забезпечення та оплата праці співробітників розвідувальних органів унормовані положеннями статті 42 Закону № 912.
Згідно з частиною другою статті 42 Закону № 912 грошове забезпечення та заробітна плата співробітників розвідувальних органів складається з: 1) посадового окладу; 2) окладу за військовим званням або надбавки за ранг державного службовця; 3) надбавки за вислугу років; 4) надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці; 5) інших доплат, надбавок та винагород, передбачених законодавством; 6) премій.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМУ № 704), яка набрала чинності 01 березня 2018 року. Цією постановою затверджені тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, визначені додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років тощо.
14 липня 2021 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 729 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі - Постанова КМУ № 729), яка набрала чинності 17 липня 2021 року.
На підставі пункту 3 змін, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, затверджених Постановою КМУ № 729, пункту 4 Постанови КМУ № 704 доповнений абзацами такого змісту:
«Установити, що посадові оклади військовослужбовців розвідувальних органів (крім військовослужбовців строкової військової служби) встановлюються відповідно до розмірів посадових окладів, установлених цією постановою для відповідних посад військовослужбовців Збройних Сил (додаток 2), із коефіцієнтом: для військовослужбовців кадрового складу 1,8; для військовослужбовців, які не належать до кадрового складу, - 1,4.».
Таким чином, в липні 2021 року внаслідок змін, внесених до Постанови КМУ № 704 на підставі Постанови КМУ № 729, відбулося підвищення грошового забезпечення військовослужбовців розвідувальних органів. 
10. Висновки суду апеляційної інстанції.
Переглядаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що право Позивача на перерахунок пенсії виникло безпосередньо в силу нормативних змін у системі грошового забезпечення військовослужбовців розвідувальних органів з 01 серпня 2021 року, а невиконання Відповідачем обов`язку з його реалізації з цього моменту свідчить про триваючу протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
При цьому, судова колегія суддів виходить з того, що такий перерахунок, з огляду на імперативні приписи пункту 1 та пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 144, не поставлений у залежність від звернення пенсіонера із відповідною заявою та мав бути ініційований і здійснений органами Пенсійного фонду України в силу прямої вказівки закону та підзаконного нормативно-правового акта з моменту виникнення відповідних правових підстав. Неповідомлення Пенсійним фондом України своїх територіальних органів про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, а також неподання таких списків до уповноваженого органу для виготовлення довідок про розмір грошового забезпечення, свідчить про невиконання суб`єктом владних повноважень покладеного на нього нормативно визначеного обов`язку, а не про відсутність у Позивача права на відповідний перерахунок.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2026 року у справі № 380/752/25.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Окрім того, суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що, за змістом частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження будь-яким строком.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2024 року у зразковій справі № 380/19324/23, у якій зазначено, що перерахунок пенсії, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або органів, уповноважених видавати довідки про розмір грошового забезпечення, здійснюється без обмеження строком, а застосування процесуальних строків звернення до суду у таких спорах є неприйнятним.
Отже, доводи Апелянта про те, що у нього виникло право на перерахунок його пенсії з 01.08.2021 є обґрунтованими. 
Разом з тим, судова колегія звертає увагу, що у розумінні статті 5 КАС України, право на звернення до суду має особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень вже були порушені її права, свободи або законні інтереси.
Так, захисту в судовому порядку підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено в майбутньому, і щодо якого невідомо, буде воно порушено, чи ні. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. 
Таким чином, колегія суддів зазначає, що позовна вимога ОСОБА_1 , щодо захисту його права на перерахунок пенсії саме з 01 серпня 2021 року спрямована на майбутнє і не стосується вже порушених на цей час прав, оскільки перерахунок пенсії ГУ ПФУ на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ще не здійснювався.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ефективним (на цій стадії правовідносин, які склалися між сторонами) та достатнім способом захисту прав Позивача є визнання протиправною бездіяльності Відповідача по відношенню до Позивача щодо виконання пункту 1 та абзацу 1 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 144 в частині, що стосується проведення перерахунку пенсії, а саме: неповідомлення Пенсійним фондом України Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві про необхідність підготовки списку на позивача, пенсія якого підлягає перерахунку, за формою згідно з додатком 1 до цієї постанови і подання його в п`ятиденний строк Міністерству оборони України та відновленню шляхом зобов`язання відповідача відповідно до абзацу 1 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 144, повідомити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві про необхідність підготовки списку на позивача, пенсія якого підлягає перерахунку, за формою згідно з додатком 1 до цієї постанови і подання його в п`ятиденний строк Міністерству оборони України.
При цьому, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не формував висновків, згідно яких пенсія ОСОБА_1 підлягає перерахунку виключно з дати отримання ГУ ПФУ в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення, як про то помилково стверджує Апелянт. Навпаки, суд тричі акцентував увагу на тому, що саме 01 серпня 2021 року у Позивача виникло право на перерахунок пенсії.
Отже, доводи Апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року - без змін. 
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.
Разом з тим, судова колегія зазначає, що судом першої інстанції вже було стягнуто на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому відсутні правові підстави для повторного стягнення на користь ОСОБА_1 судового збору, сплаченого ним при поданні позовної заяви у розмірі 1073,60 грн.
Принагідно, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції обґрунтовано не застосував приписи п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки предмет спору у цій справі не пов`язаний із захистом прав Позивача, гарантованих йому як учаснику бойових дій.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 24 лютого 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев