Слобідський районний суд міста Харкова 

Провадження № 3/641/347/2026 	Справа №641/207/26 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року    м.Харків
Суддя Слобідського районного суду м. Харкова Чайка І.В., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, адреса проживання : АДРЕСА_1 , 
-за ч.1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 559406 від 05.01.2026 року, ОСОБА_1 , 05.01.2026 року о 12 год. 23 хв., за адресою: м.Харків, вул. Олександра Орлова, 1А керував ТЗ Nissan x-trail днз НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість шкіряного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в КНП ХОР ОКНЛ, водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
16.02.2026 до суду від адвоката Кравченко С.М. надійшли заперечення на вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, в яких останній просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. В обґрунтування вказаних заперечень, адвокат Кравченко С.М. посилався на протиправні та провокаційні дії працівників поліції, недоведеності встановлених працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 . Також, захисник зазначає, що ОСОБА_1 у встановлені законом строки ( протягом двох годин) пройшов медичний огляд на стан сп`яніння та за висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи у останнього наркотичних речовин не виявлено, що на думку захисника виключає встановлених працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння та є підставою для закриття провадження у справі за відсутністю події та складу інкримінованого правопорушення.
Крім цього, 10.04.2026 від адвоката Кравченко С.М. до суду надійшли додаткові письмові пояснення та заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких останній вказує, що ОСОБА_1 на час інкримінуючого правопорушення був діючим військовослужбовцем , перебував на військовій службі у В/Ч НОМЕР_3 та виконував завдання згідно посадових обов`язків, у зв`язку з чим, на думку сторони захисту, його огляд на стан сп`яніння мав проводитись представниками військової служби правопорядку та, за наявності до того підстав, його дії мали бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Кравченко С.М. в судове засідання не з`явились. 
Адвокатом Кравченко до суду подана заява про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, з наступних підстав:
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.
За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.
З досліджених відеозаписів з бодікамер поліцейських, що додані до матеріалів справи в якості доказів, встановлено, що працівниками патрульної поліції зупинено автомобіль, за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 та поліцейські повідомляють водію, що він порушив ПДР України, а саме: не ввімкнув покажчик повороту при перестроюванні та перетнув стоп лінію на заборонений сигнал світлофору. Надалі, інспектор поліції встановлює особу водія та запитує у нього водійське посвідчення. ОСОБА_1 показує документ та повідомляє інспектора поліції, що є діючим військовослужбовцем. Інспектор поліції уточнює анкетні дані у водія, однак останній відмовляється надати свій номер телефону. Далі, водію роз`яснено суть вчиненого ним правопорушення та його права. Від отримання постанови ОСОБА_1 відмовився. Далі, інший інспектор поліції запитує чи не вживає ОСОБА_1 заборонені речовини, бо має дивну поведінку, пропонує пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на що ОСОБА_1 відмовляється, у зв`язку з чим йому роз`яснені наслідки такої відмови та наголошено встановлені ознаки сп`яніння: бліда шкіра та поведінка що не відповідає обстановці. 
Так, ознайомившись із вищевказаними відеозаписами з бодікамер поліцейських, суд звертає увагу, що водій ОСОБА_1  повідомляв поліцейським УПП що є діючим військовослужбовцем, що також підтверджується наданою стороною захисту довідкою командира ВЧ НОМЕР_3 від 26.03.2026 за № 222/28/7/628, згідно якої встановлено що ОСОБА_1 , зокрема 05.01.2026 в день інкримінованого правопорушення перебував на військовій службі у ВЧ НОМЕР_3 та виконував завдання згідно посадових обов`язків.
Отже, на момент зупинки працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 вважався таким, що виконує обов`язки військової служби, а отже був спеціальним суб`єктом відповідно до КУпАП.
Так, частина 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння.
Зазначена норма співвідноситься з ч. 1 ст. 130 КУпАП як спеціальна та загальна і за правилами кваліфікації при конкуренції норм дії ОСОБА_1 не можуть бути кваліфіковані за загальною нормою при наявності спеціальної. При цьому, суд самостійно не може змінити кваліфікацію дій ОСОБА_1 на ст. 172-20 КУпАП, оскільки щодо останього протокол за вказаною статтею спеціальним суб`єктом не складався і останній від нього в суді не захищався.
Крім цього суд вважає за необхідне наголосити на тому, що огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції врегульований ст. 266-1 КУпАП, за частиною другою якої такий огляд може проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
При цьому, за приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Крім того, водій ОСОБА_1 у встановлені законом строки ( протягом двох годин) після його зупинки працівниками поліції пройшов медичний огляд на стан сп`яніння та за висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи у останнього наркотичних речовин не виявлено.
Отже, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення допущені порушення норм КУпАП, а саме: не встановлено чи являється ОСОБА_1 діючим військовослужбовцем Збройних Сил України, чи перебуває він на час складання протоколу на службі і/або при виконанні службових обов`язків, покладених на нього наказом командира; не було залучено посадову особу, уповноважену на те начальником
органу управління Військової служби правопорядку у ЗСУ або командира (начальника) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України
військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
Ці порушення вимог КУпАП призвело до невірної правової кваліфікації адміністративного правопорушення.
За наведених обставин, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя - 	І. В. Чайка