г	Справа № 187/373/26   Провадження №1-кп/0187/69/26	

ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2026 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання 
ОСОБА_2 , прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12026042250000029 від 17 січня 2026 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
уродженця с. Ульянівка Петриківського району Дніпропетровської 
області, громадянина України, українця, розлученого, освіта середня спеціальна, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, 
на посаді водія 3 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного 
кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини 
НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, 
передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, 
ВСТАНОВИВ
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.
З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.04.2025 р. № 235/2025, затвердженим Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.01.2026 № 40-2026 на 90 діб - з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року до 05 години 30 хвилин 04 травня 2025 року
Відповідно до витягу з наказу № 68 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 08.03.2025, ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини та прийнято на посаду водій 3 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу № 1 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 01.01.2026, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія 3 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_2 .
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків.
Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, бездоганного та неухильного додержання військової дисципліни, яка зобов`язує кожного військовослужбовця поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, свідомо вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, в посаді водій 3 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», якого за наказом командира цієї ж військової частини з 15.01.2026 знято з усіх видів забезпечення як особу, що самовільно залишила військову частину, достовірно знаючи, що на всій території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого неодноразово продовжено, а останній раз - Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.04.2025 р. № 235/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.01.2026 № 40-2026 на 90 діб - з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року до 05 години 30 хвилин 04 травня 2025 року, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, достовірно знаючи, що він не має права на керування транспортними засобами категорії «В», переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення установленого законом порядку видачі та використання офіційного документу, розуміючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді використання завідомо підробленого посвідчення водія та отримання неправомірного допуску громадянина до керування транспортними засобами, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», а саме п. 2, 21 згідно яких особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія відповідної категорії, виданого територіальним сервісним центром МВС, отримавши у липні місяці 2025 році від невстановленої особи, завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія НОМЕР_3 видане 15.07.2025 категорій «В» на ім`я ОСОБА_4 , яким користувався у власних потребах, а саме для створення уявлення про законність керування автотранспортними засобами у період часу з липня 2025 року і до моменту зупинення його на автошляху по вулиці Центральній в с. Лобойківка Дніпровського району Дніпропетровської області - 17.01.2026.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані по ч. 3 ст. 358 КК України, як підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ і яке надає права з метою використання його іншою особою, за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_4 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами, достовірно знаючи, що для отримання посвідчення водія необхідно пройти підготовку водіїв та скласти теоретичний і практичний іспити, діючи всупереч встановленому порядку, вирішив придбати підроблене посвідчення водія з метою подальшого його використання.
У липні 2025 року ОСОБА_4 , діючи всупереч встановленому порядку, знайшов на одному із сайтів мережі Інтернет оголошення про купівлю водійських посвідчень, де під час спілкування з невстановленою особою, останній повідомив, що не має посвідчення водія відкритої категорії «В», після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, шляхом спілкування з невстановленою органом досудового розслідування особою, яка повідомила, що за грошову винагороду у сумі 17500 гривень зможе виготовити посвідчення водія, вступив з даною особою у злочинну змову та домовився про виготовлення йому посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «В».
Після цього, невстановлена органом досудового розслідування особа, повідомила ОСОБА_4 про необхідність надання своїх паспортних даних та передачі фотокартки з метою розміщення останньої на посвідченні водія на право керування транспортними засобами.
При цьому ОСОБА_4 , вступивши в злочинні дії з невстановленою особою, достовірно знаючи, що його паспортні дані та фотокартка будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа - посвідчення на право керування транспортними засобами, в липні 2025 року, перебуваючи за місцем проходження військової служби, за адресою: населений пункт Приорільське Самарівського району Дніпропетровської області надав невстановленій слідству особі свої паспортні дані та за допомогою мобільного телефону переслав їй свою фотокартку, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа.
В подальшому, невстановлена органом досудового розслідування особа, виготовила ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 15.07.2025 категорії «В», та через відділення «Нової пошти» у м. Миколаїв передала йому для подальшого використання підроблений документ, за який ОСОБА_4 перерахував невстановленій особі грошові кошти в сумі 17500 гривень.
Крім того, отримавши підроблене посвідчення водія, ОСОБА_4 у період з липня 2025 року по 17 січня 2026 року, усвідомлюючи, що порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», умисно використовував завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 15.07.2025 категорії «В» у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом.
17 січня 2026 року о 15 годині інспекторами СРПП відділення поліції № 3 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, зупинено транспортний засіб марки «ВА32109», д.н.з НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 . Під час перевірки документів, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, оскільки він не проходив курсів навчання водіїв і посвідчення водія у встановлений законом спосіб йому не видавалось, діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив працівникам СРПП відділення поліції № 3 Дніпровського РУП № 2 ГУЕСП в Дніпропетровській області, завідомо підроблений документ-посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 15.07.2025 категорії «В», видане на його ім`я, і тим самим використав підроблений документ, який за способами нанесення зображень та елементами захисту не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічними бланками посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, оскільки всі зображення, у даному посвідченні водія виготовлені терм сублімаційним способом друку із використанням знак синтезуючого пристрою типу термосумблімаційного принтера.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані по ч. 4 ст. 358 КК України.
як використання завідомо підробленого документа.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому обвинуваченню визнав повністю і не заперечував проти викладених в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що в військовій частині де він проходив службу була вакантна посада водія і він вирішив придбати підробне водійське посвідчення. Знайшов об`яву на сайті про вказані послуги і
в липні 2025 року надав невідомій особі свої паспортні дані та за допомогою мобільного телефону переслав їй свою фотокартку, для виготовлення йому посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 15.07.2025 категорії «В», яке отримав у відділенні «Нової пошти» у м. Миколаїв, за що перерахував грошові кошти в сумі 17500 грн. Отримавши підроблене посвідчення водія категорії «В», користувався ним у період з липня 2025 року по 17 січня 2026 року, доки був зупинений 17 січня 2026 року о 15 годині інспекторами СРПП відділення поліції № 3 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, під час керування автомобілем «ВА32109», д.н.з НОМЕР_4 , де під час перевірки документів було виявлено, що його посвідчення водія є підробленим. В скоєному щиро кається, просив не застосовувати строге покарання.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прокурор  ОСОБА_3  та обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували розглянути справу у скороченому провадженні.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_4 та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі, підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів, які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.
При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю, тому його дії слід кваліфікувати за
ч. 3 ст. 358 КК України - у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ і яке надає права з метою використання його іншою особою, за попередньою змовою групою осіб та за ч. 4 ст. 358 КК України - у використанні завідомо підробленого документа.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які в силу ст. 12 КК України є: ч. 3 ст. 358 КК України – нетяжким злочином; ч. 4 ст. 358 КК України – кримінальним проступком злочином, та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, раніше не судимий, військовослужбовець, зі слів на із січня 2026 року самовільно залишив військову частину, але має намір повернутись для відбування служби, у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся в скоєному злочині та активно прияв у розкритті злочину і ці обставини суд визнає як пом`якшувальні, відповідно до ст. 66 КК України.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. 
Враховуючи думку прокурора, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, виходячи із загальних засад призначення покарання 
передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання не пов`язане із позбавленням волі, застосувавши норми ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, звільнення обвинуваченого від покарання, чи його відбування, судом не встановлено. Суд приходить до висновку, що вказане покарання з огляду на обставини справи, є достатнім.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, цивільні позови не заявлені.
Процесуальні витрати в розмірі: за проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/104-26/2361-ДЦ в розмірі 3119,90 грн підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави, в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.
Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорії «В», яке поміщено до спецпакету НПУ WAR1213204; диск DVD-R на якому міститься відеозапис з нагрудного відеореєстретара VB 400 № 798795, на якому зафіксовано момент зупинки автомобіля, марки ВАЗ 2114, д.н.з. НОМЕР_5 , під
керуванням  ОСОБА_6 , який здійснював буксирування транспортного засобу, марки ВАЗ 2109, під керуванням ОСОБА_4 , який надав для перевірки підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорії «В»; диск Verbatin DVD-R 120 MIN 4,7 GB 16X, білого кольору, де зафіксовано слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 , необхідно зберігати в матеріалах справи, згідно з положенням ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:
-за ч. 3 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі,
-за ч. 4 ст. 358 КК України до 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до положень 
ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/104-26/2361-ДЦ в розмірі 3119,90 грн (три тисячі сто дев`ятнадцять грн 90 коп.) на користь держави.
Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорії «В», яке поміщено до спецпакету НПУ WAR1213204; диск DVD-R на якому міститься відеозапис з нагрудного відеореєстретара VB 400 № 798795, на якому зафіксовано момент зупинки автомобіля, марки ВАЗ 2114, д.н.з. НОМЕР_5 , під
керуванням  ОСОБА_6 , який здійснював буксирування транспортного засобу, марки ВАЗ 2109, під керуванням ОСОБА_4 , який надав для перевірки підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорії «В»; диск Verbatin DVD-R 120 MIN 4,7 GB 16X, білого кольору, де зафіксовано слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 , зберігати в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: 		ОСОБА_1