Справа № 357/18037/25
3/357/390/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2026 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Примаченко В.О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Червоногвардійське Кіровського району Луганської області, громадянина України, працюючого апаратником в ТОВ «Здравофарм», одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності не притягувався, 
за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, 

У С Т А Н О В И В:

10.12.2025 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області після дооформлення надійшли адміністративні матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
18.10.2025 щодо ОСОБА_1 старшим інспектором СЮП ВВГ Білоцерківського районного управління поліції Василенко І.М. складено протокол серії ВАД № 968561 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 18 жовтня 2025 року близько 19 год. 50 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив відносно свого неповнолітнього пасинка – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхав його, руками стискав неповнолітнього ОСОБА_2 за горло, внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному та психічному здоров`ю.
ОСОБА_1 в суді винуватість у вчинення правопорушення не визнав. Пояснив, що 18.10.2025 близько 19:50 год. за місцем проживання були відключення електроенергії, тому він з товаришем перебував на вулиці поряд з будинком. Згодом вирішили зайти до квартири та зарядити акумулятор. В цей час до місця проживання прийшов пасинок ОСОБА_2 та почав виганяти ОСОБА_1 з товаришем з квартири. ОСОБА_1 намагався спокійно пояснювати ОСОБА_3 , що він негарно вчиняє. Але ОСОБА_3 не реагував на зауваження. ОСОБА_1 не заперечує, що, можливо під час словесної перепалки штовхнув ОСОБА_3 , однак не вважає свої дії домашнім насильством фізичного та психологічного характеру. Крім цього, зазначає, що поліцію викликав саме він – ОСОБА_1 , щоб заспокоїти ОСОБА_2 , оскільки сам не мав можливості це зробити. При цьому конфлікті були присутні дружина ОСОБА_1 , яка є матір`ю ОСОБА_4 та її сестра – ОСОБА_5 . 
Суддя, заслухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 968561 від 18.10.2025; письмові пояснення ОСОБА_2 від 18.10.2025; письмові пояснення ОСОБА_1 від 18.10.2025; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18.10.2025 відносно ОСОБА_1 та надані після дооформлення письмові пояснення ОСОБА_6 від 27.11.2025, рапорт старшого інспектора СЮП ВВГ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області І. Василенко від 28.11.2025, дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступних підстав.
Відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає в разі вчинення діянь, передбачених частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає в разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
В письмових поясненнях від 18.10.2025 ОСОБА_2 зазначив, що 18.10.2025 близько 19:50 год. він повернувся до свого місця проживання. Співмешканець матері – ОСОБА_1 запитав, чому ОСОБА_2 прийшов додому. Останній відповів, що прийшов до свого місця проживання. Також ОСОБА_2 почав виганяти товариша ОСОБА_1 , з яким вони розпивали алкогольні напої. ОСОБА_1 схопив ОСОБА_2 за шию та почав здавлювати руками. ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_1 кулаком в обличчя та вирвався від нього. Після цього вийшов з квартири та стояв під під`їздом і в цей час приїхали працівники поліції. 
Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18.10.2025 поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки ОСОБА_1 як низький. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника не виносився.
В письмових поясненнях від 27.11.2025 ОСОБА_6 зазначила, що 18.10.2025 близько 20:00 год. до неї зателефонувала бабуся ОСОБА_7 та повідомила, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла сварка. В цей час ОСОБА_6 знаходилась на дні народження. Згодом вона приїхала до квартири АДРЕСА_3 її присутності в квартирі нічого не відбувалося. Після спілкування з працівниками поліції ОСОБА_6 забрала ОСОБА_3 до місця проживання бабусі за адресою: АДРЕСА_4 . Більше нічого по даній події ОСОБА_6 не відомо.
Згідно з рапортом старшого інспектора СЮП ВВГ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області І. Василенко від 28.11.2025 опитати матір неповнолітнього ОСОБА_2 – ОСОБА_10 не надалось можливим, оскільки під час зустрічі з нею 27.11.2025 близько 11:30 год. остання мала ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_10 відмовилась від спілкування з працівниками поліції та від надання будь-яких пояснень. Подію, що мала місце 18.10.2025 близько 19:50 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 не бачила.
Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджуються належними та допустимими доказами.
Досліджені докази не є такими, що свідчать про вчинення ОСОБА_1 конкретних діянь (дій або бездіяльності) психологічного та фізичного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо) відносно неповнолітнього ОСОБА_2 .
За змістом статей 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, повинен бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених в суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за вчинення адміністративного правопорушення за викладених у протоколі обставинах.
Виходячи з наведеного, у судді виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 за обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на усі вищевказані обставини, суддя приходить висновку про те, що матеріали справи не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
За таких обставин, справа щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 221, 256, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП та відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя	Віктор ПРИМАЧЕНКО