УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №290/1399/25 Головуючий у 1-й інст. Кірічук М. М. 
Номер провадження №33/4805/878/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Кіянова С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року Житомирський апеляційний суд 

в складі: 
судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю : особи, яка притягнута 
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Микитюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на постанову Романівського районного суду Житомирської області від 27 березня 2026 року,
в с т а н о в и в :

Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Згідно постанови суду, 11 листопада 2025 року близько 12 год. 30 хв. в селищі Романів Житомирського району Житомирської області по вул. Східній 79 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ЗАЗ DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що у вказаних в протоколі місці та час він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак автомобілем не керував, а просто сидів на місці водія (спав). Вказує, що працівники поліції не долучили до матеріалів справи доказів керування ним транспортним засобом та його зупинки. Стверджує, що свідків, які говорили що він нібито керував автомобілем було двоє, однак працівники поліції відібрали пояснення лише в однієї особи ОСОБА_2 , яка в суді першої інстанції пояснила, що він нібито ледь не збив її похресницю, хоча поліцейським про те, що дитина є її похресницею, не говорила. Зазначає, що свідок ОСОБА_2 не бачила як він керував автомобілем, а лише заблокувала його припаркований автомобіль та викликала поліцію. Вважає, що беззаперечним доказом того, що він не керував автомобілем є відеозапис, на якому зафіксовано як він шукав ключ від замка запалення (запуску) автомобіля, двигун якого не працював. 
Заслухавши доповідача, доводи ОСОБА_1 та його захисника в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно п. 12 розд. ІІ, діючої «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі «Інструкція»), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №509880 від 11.11.2025 року, складеного поліцейським СПД №1 ВП №2 Житомирського РУП ГУНП В Житомирській області старшим сержантом поліції Бондарем О.С. вбачається, що 11 листопада 2025 року близько 12 год. 30 хв. в селищі Романів Житомирського району Житомирської області по вул. Східній 79 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ЗАЗ DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився у медичному закладі в КПП «Романівська лікарня» РСР, про що свідчить акт медичного огляду № 43. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1,2). 
Доказів того, що даний протокол та дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися в установленому законом порядку (до суду), ОСОБА_1 та його адвокатом не надано.
Наведені в протоколі обставини підтверджуються:
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 про те, що 11.11.2025 року вона перебувала за місцем свого проживання ( АДРЕСА_2 ), коли їй на мобільний телефон зателефонувала її знайома та повідомила, що водій автомобіля ЗАЗ DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чуть не здійснив наїзд на її доньку. Після чого вона сіла в свій автомобіль та поїхала на вулицю Східна в смт.Романів, де заблокувала даний автомобіль та викликала працівників поліції. За кермом автомобіля сидів невідомий їй чоловік із тілесними ушкодженнями, а саме синцем лівого ока, від водія відчувався запах спиртного з порожнини рота (а.с. 4);
- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 43 від 11.11.2025 року, проведеного о 13:30 год лікарем КНП «Романівська лікарня» Романівської селищної ради ОСОБА_4 , з якого вбачається, що за результатами огляду приладом Drager було встановлено стан алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 2,79 ‰ алкоголю. Клінічні прояви: поведінка – роздратована, збуджена, ейфорична, балакуча, метушлива, настрій - нестійкий, стан свідомості – орієнтований на місці, часі та власній особистості, дихання - незмінене, пульс 110, артеріальний тиск 140/80, зіниці – незмінені, ністагм при погляді в бік - відсутній, рухова сфера –не збережена, хода - хитка, поза Ромберга – хитка, точні рухи – порушені (а.с.6).
- рапортом інспектора – чергового ВП №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області Погорецького Ю.А., з якого вбачається, що 11.11.2025 року о 12:13 год. зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що за адресою Житомирський район, селище Романів, вулиця Жовтнева, 1, неподалік мосту біля перехрестя ОСОБА_5 п`яний водій на авто марки ймовірно Део Ланос ледь не збив дитину. Заявник: ОСОБА_3 .
О 12:18 год заявниця ОСОБА_3 доповнила інформацію до попереднього звернення, уточнивши, що це був саме авто Део Ланос сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 . Люди утримують водія на місці, просить пришвидшити наряд поліції (а.с.7);
- відеозаписом, з нагрудної камери працівників поліції, який було досліджено апеляційним судом при підготовці до апеляційного розгляду справи, з якого вбачається, що на момент приїзду працівників поліції автомобіль ЗАЗ DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2  був заблокований іншим транспортним засобом ВАЗ посеред дороги. За кермом автомобіля ЗАЗ DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2  перебував ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, незв`язна мова, поведінка яка не відповідає обстановці, хитка хода (падав). На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» водій ОСОБА_1 відмовився та просив пройти огляд в медичному закладі. Під час медичного огляду в КНП «Романівська лікарня» РСР, водій ОСОБА_1 наголошував, що він керував транспортним засобом, але нікого не збив. За результатами огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, показник приладу «Драгер» 2,79 ‰ алкоголю. Працівниками поліції були відібрані пояснення від свідка ОСОБА_3 , а також складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який відмовився його підписувати (а.с. 24).
Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (працівника поліції, який склав протокол).
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні суду першої інстанції при розгляді справи повністю підтвердила свої письмові пояснення та повідомила, що 11 листопада 2025 року її знайома повідомила, що нетверезий водій ледь не збив неповнолітню дитину, тоді вона на власному авто під`їхала до місця події на вулицю Східну, автомобілем перегородила дорогу автомобілю DAEWOO, викликала працівників поліції і до їх приїзду перебувала на місці, також вказала, що за кермом авто перебував невідомий їй чоловік, інших осіб в салоні авто не було.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції дав пояснення, що він під час патрулювання виїжджав на виклик з приводу повідомлення ОСОБА_3 , на виклик прибули десь за 5-10 хвилин, по прибуттю не місце події виявив автомобіль DAEWOO, в якому перебував ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та тілесними ушкодженнями на обличчі. ОСОБА_3 вказала на ОСОБА_1 як на особу, яка керувала транспортним засобом.
Під час апеляційного розгляду справи апелянт та його захисник жодних клопотань не заявляли. 
Зазначені докази, які були досліджені судом першої інстанції та апеляційним судом, у своїй сукупності є такими, що вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, настає при керуванні транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час, як і факт його зупинки, підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , які вона повністю підтвердила під час судового розгляду в суді першої інстанції, згідно яких, вона була безпосереднім очевидцем керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинила його перегородивши дорогу та викликала працівників поліції (а.п.4), рапортом – чергового ВП №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області Погорецького Ю.А., який фіксував повідомлення на лінію 102 (а.п.7), а також відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції (а.с.24).
Так, з відеозапису подій вбачається, що на момент приїзду працівників поліції автомобіль ЗАЗ DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2  був заблокований іншим транспортним засобом ВАЗ посеред дороги. За кермом автомобіля ЗАЗ DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2  перебував ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння: незв`язна мова, поведінка яка не відповідає обстановці, хитка хода. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» водій ОСОБА_1 відмовився та просив пройти огляд в медичному закладі. Крім того, під час медичного огляду в КНП «Романівська лікарня» РСР, водій ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та наголошував, що він нікого не збив. Факт керування заперечив лише під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення (а.п.24).
Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом у вказаних в протоколі місці та час, а також його зупинки, є безпідставними.
Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 43 від 11.11.2025 року (а.с.6), відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.24), а також не оспорюється ОСОБА_1 та його адвокатом.
За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові суду обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах. 
Твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не встановили та не відібрали пояснення у ще одного свідка, який нібито бачив як він керував транспортним засобом, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки вказаний факт, жодним чином не спростовує правильність висновків суду стосовно керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаних в протоколі місці та час у стані алкогольного сп`яніння.
Доводи апелянта про те, що свідок ОСОБА_3 не бачила, як він керував транспортним засобом у вказаних в протоколі місці та час, а тому її пояснення не можуть братися до уваги судом, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки пояснення свідка ОСОБА_3 є належним доказом у відповідності до вимог ст.251 КУпАП та узгоджуються з іншими дослідженими судом першої інстанції та апеляційним судом доказами, а саме рапортом – чергового ВП №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області Погорецького Ю.А., який фіксував повідомлення на лінію 102 (а.п.7), а також відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції (а.с.24). 
Крім того, будь-яких належних доказів на спростування пояснень вказаного свідка ОСОБА_1 та його адвокат апеляційному суду не надали.
Таким чином, апеляційний суд приймає рішення на підставі наявних у справі доказів, які не спростовані апелянтом, оцінюючи їх в сукупності та взаємозв`язку.
Вказання апелянта про те, що беззаперечним доказом того, що він не керував автомобілем є відеозапис, на якому зафіксовано як він шукав ключ від замка запалення (запуску) автомобіля, двигун якого не працював, апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння впустив ключі після того як вийняв їх із замка запалення (запуску) автомобіля. 
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.
На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в : 

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Романівського районного суду Житомирської області від 27 березня 2026 року відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП – без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах 
Житомирського апеляційного суду   С.В. Кіянова