Справа №351/113/26 
Номер провадження №2/351/558/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого судді Калиновського М.М.,
за участі секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом адвоката Петричка Олександра Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Снятинської міської ради, про визнання права власності та встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

В С Т А Н О В И В:
Адвокат Петричка О.Є., який діє в інтерсах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до Снятинської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності. 
В обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначив, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер – ОСОБА_3 , після смерті якого залишилось спадкове майно – земельні ділянки в розмірі 0,53 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території (Джурівської сільської) Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, які належали померлому на праві приватної власності на землю згідно державного Акту IV-ІФ № 012044. 
Зазначені вище земельні ділянки померлий ОСОБА_3 заповів своєму синові - ОСОБА_4 (чоловік позивачки ОСОБА_1 та батько позивача ОСОБА_2 ).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , після смерті якої залишилось спадкове майно – земельні ділянки в розмірі 0,53 га в межах згідно з планом, які розташовані на території (Джурівської сільської ради) Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, які належали померлій на праві приватної власності на землю згідно державного Акту IV-ІФ № 012045. Дані земельні ділянки померла заповіла своєму синові ОСОБА_4 (чоловік позивачки ОСОБА_1 та батько позивача ОСОБА_2 ).
Відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії ІФ від 21 червня 1998 року з доданим до нього списком громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства (під номерами 112 і 129 відповідно) ОСОБА_3 та ОСОБА_5 агрофірмою «Верховина» передано у колективну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах згідно плану, які розташовані на території (Джурівської сільської ради) Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.
Після смерті своїх батьків ОСОБА_2 прийняв спадщину, в тому числі вищезазначені земельні ділянки, в розмірі 0,53 та 0,53 га в межах згідно з планом, які розташовані на території (Джурівської сільської) Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, однак не оформив своїх спадкових прав, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , після його смерті залишилось спадкове майно у тому числі земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,53 та 0,53 га, що розташовані на території (Джурівської сільської) Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, які належали померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві приватної власності.
26.11.2025 року позивачі звернулись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємці не надали оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вищезгадані земельні ділянки. Крім того, нотаріусом встановлено, що у державних актах спадкодавці записані « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 », а згідно свідоцтв про смерть значиться « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 ».
Оскільки, у позивачів наявня лише копія державного акту на право колективної власності на землю серії ІФ від 21 червня 1998 року з доданим до нього списком громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, де під номером 112 числиться ОСОБА_3 , під номером 129 числиться ОСОБА_5 , та засвідчені копії державних Актів IV-ІФ №012044, IV-ІФ №012045, виданих 06 квітня 2001 року Джурівською сільською радою народних депутатів. Акти зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №№ 121 та 122, які на даний час не являються правовстановлюючими документами, інших документів після смерті спадкодавців не знайшлось, тому представник позивачів просив:
встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 012044, виданий на ім`я « ОСОБА_10 », належав « ОСОБА_11 », який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 012045, виданий на ім`я « ОСОБА_12 », належав « ОСОБА_13 », яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
визнати за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 право власності на частки кожному на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,53 га, які розташовані на території (Джурівської сільської) Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ №012044 від 06.04.2001року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,53 га, які розташовані на території (Джурівської сільської) Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ №012045 від 06.04.2001 року, виданого на ім`я ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , позовні вимоги підтримав.
Відповідач, представник Снятинської міської ради подав до суду заяву в якій просив розглянути дану справу без участі представника міської ради, рішення винести на розсуд суду.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно роз`яснень, що містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 012045 ОСОБА_14 06.04.2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,53 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Джурівської сільської ради. 
Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 012044 ОСОБА_3 06.04.2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,53 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Джурівської сільської ради. 
Згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ІФ від 21.06.1998р. агрофірмі "Верховина" с. Джурів, передано у колективну власність 486,9 га землі в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства ОСОБА_3 та ОСОБА_14 числяться під номерами 112 і 129.
Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьками останнього записані: ОСОБА_3 та ОСОБА_14 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 . Батьками останнього записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .
Згідно копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_5 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Відповідно до довідки виконавчого комітету Снятинської міської ради від 21.10.2021 року за ОСОБА_14 – 1936 р.н. числиться земельна ділянка для веденнятоварного сільського господарства (пай), державний акт на право приватної власності серія IV-ІФ №012045, заг. пл. – 0,533 га, та за ОСОБА_3 – 1930 р.н. числиться земельна ділянка для ведення товарного сільського господарства (пай) заг.пл. 0,533га, державний акт на право приватної власності IV-ІФ №012044.
Згідно довідки № 900 від 05.11.2021 року про право власності, що видається у зв`язку з оформленням спадщини, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради, на день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в житловому будинку в АДРЕСА_1 крім померлого були зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 – дружина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 – син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 – невістка, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 – онук та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 – онук.
Згідно довідки № 901 від 05.11.2021 року про право власності, що видається у зв`язку з оформленням спадщини, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради, на день смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в житловому будинку в АДРЕСА_1 крім померлої були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 – син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 – невістка, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 – онук та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 – онук.
Відповідно до довідки нотаріуса від 12.11.2025 року після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_14 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем за заповітами на все майно був ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно довідки нотаріуса № 851 від 26.11.2025 року після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , спадкоємцем на все майно був ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інших спадкоємців немає.
Відповідно до довідки нотаріуса № 850 від 26.11.2025 року після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцем за законом на все майно є дружина померлого ОСОБА_1 та син померлого ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає.
Постановою Першої Снятинської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.11.2025р. №852/02-31, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка та батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,53 га, що розташовані на території Джурівської сільської ради Коломийського району, які належали ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,53 га, що розташовані на території Джурівської сільської ради Коломийського району та належали ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем яких був ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права, оскільки спадкоємці не надали оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вищезгадані земельні ділянки. Крім того, нотаріусом встановлено, що у державних актах спадкодавці записані « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 », а згідно свідоцтв про смерть значиться « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 ».
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.
Відповідно до пункту 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 5 цього Указу, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.
Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Згідно ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", право на земельну частку (пай) мають:
-колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно ст.3 цього ЗаконуУкраїни "Про порядок виділенняв натурі (намісцевості)земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).
Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом.
Згідно положення ст.3 ЦК України випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при відсутності правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності на земельну частку (пай).
Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Також, відповідно з статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 206, 258 259, 265, 268 ЦПК України, суд ,- 

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.
Встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 012044 від 06.04.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 121, виданого на ім`я « ОСОБА_10 ».
Встановити факт належності ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 012045 від 06.04.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 122, виданого на ім`я « ОСОБА_12 ».
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІН НОМЕР_6 та за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 НОМЕР_7 право власності на 1/2 частки кожному на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,53 га, які розташовані на території (Джурівської сільської) Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ №012044 від 06.04.2001року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,53 га, які розташовані на території (Джурівської сільської) Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ №012045 від 06.04.2001 року, виданого на ім`я ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ