Справа № 187/241/26

3/0187/228/26 

П О С Т А Н О В А 
іменем України

26 березня 2026 року
Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Караул О.А. розглянувши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, що надійшли із відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській областівідносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №546142 від 20.12.2025 слідує, що 20.12.2025 року о 15 год. 50 хв. в сел.. Петриківка по вул. Кутузова водій ОСОБА_1 керував транспортним знаком ВАЗ-2115 д.н.з НОМЕР_1 під час зїзду з головної дороги на другорядну не надав перевагу автомобілям які рухалися назустріч, здійснив аварійну обстановку, змусивши інших учасників дорожнього руху гальмувати та змінити напрямок руху, чим порушив вимоги п. 16.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 54 ст. 122 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про його проведення належним чином через повідомленням у додаток «Viber» та судовою повісткою. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП з наступних підстав.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Згідно диспозиції ч. 5 ст. 122 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.
Орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як вбачається з матеріалів справи відомості, які б могли свідчити про вчинення ОСОБА_1 порушення ч. 5 ст. 122 КУпАП містяться лише в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Диск з відеозаписом містить лише фіксацію відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на якому створення аварійної ситуації водій заперечує.
Отже, суд вважає, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 122 КУпАП.
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП України передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вказані обставини та беручи до уваги, що в судовому засіданні не доведено об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП України, що інкриміновано ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне дану адміністративну справу закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
На підставі викладеного та керуючись ст. п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В : 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 Кодекс України про адміністративні правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя:	  	О. А. Караул