Справа № 444/1259/26
Провадження № 2/444/1368/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року        м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя Зеліско Р. Й.
секретар судового засідання Мамедова Г.І.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення юридичного факту родинних відносин між фізичними особами,-

В С Т А Н О В И В : 

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Козакевич Р.В.  звернувся в суд із позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення юридичного факту родинних відносин між фізичними особами. Просить суд встановити юридичний факт родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а він відповідно є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав зазначених у позові.
1.
Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак п. 3 прохальної частини позовної заяви просять суд проводити розгляд справи у їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі.
Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області  в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Проти задоволення позову не заперечили.
А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1  народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Сопошин, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 .
Її дошлюбним (дівочим) прізвищем було ОСОБА_3 , яке вона змінила спочатку на ОСОБА_4 внаслідок одруження із ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , яке видане 14 лютого 1965 року (а.с.12).
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 10 липня 1989 року було зроблено запис за № 22, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане Сопошинською сільською радою 10 липня 1989 року (а.с.13).
Після смерті ОСОБА_5 позивач, на той час ОСОБА_6 , 29 грудня 1997 року уклала шлюб із ОСОБА_7 у Сопошинській сільській раді, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 29 грудня 1997 року було зроблено запис за № 8, після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , яке 29 грудня 1997 року видане Сопошинською сільською радою (а.с.14). 
З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00056016054, який виданий Жовківський відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 21 січня 2026 року, (а.с.15) вбачається, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 05 лютого 1948 року виконавчим комітетом Сопошинської сільської ради Жовківського району Львівської області було зроблено актовий запис за № 4. Батьком є ОСОБА_10 , матір`ю – ОСОБА_11 .
Водночас, з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , яке видане Сопошинською сільською радою 13 липня 1993 року (а.с.16) вбачається, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 13 липня 1993 року було зроблено запис за № 19.
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , однак зважаючи на розбіжності в документах, а саме у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00056016054, який виданий Жовківський відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 21 січня 2026 року, як наслідок і в реєстрі актів цивільного стану, в якому зазначено ім`я позивача як ОСОБА_12 замість повного імені ОСОБА_13 , а в графі «відомості про батька» батьком помилково зазначений ОСОБА_10 замість правильного ОСОБА_2 , виникає у позивача необхідність встановлення юридичного факту родинних відносин між фізичними особами.
Встановити іншим способом, враховуючи норми законодавства, факт родинних відносин як рішенням суду неможливо.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3).
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: 1) згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. 
Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16 січня 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від від 18 липня 1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. 
Оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року.
Згідно ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Нормою ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року встановлено, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
З довідки № 23-06/37, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 05 лютого 2026 року (а.с.17) вбачається, що заповіт від імені громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Сопошинській сільській раді не посвідчувався.
Так як заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом.
Згідно ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. 
Нормою ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Так як встановлення юридичного факту родинних відносин пов`язане із спадкуванням та подальшим вирішенням спору про право, оскільки батько позивача був членом колгоспного типу двору, а тому позивач звертається в суд для встановлення даного факту саме в порядку позовного провадження.
Суд враховує, що прийняття рішення суду про встановлення юридичного факту родинних відносин необхідне позивачу для того щоб мати можливість спадкувати майно після смерті батька як спадкоємець першої черги за законом.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Юридичний факт родинних відносин між фізичними особам, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а він відповідно є її батьком, підтверджується наступним.
Так, з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00056015583, який виданий Жовківський відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 21 січня 2026 року (а.с.18) вбачається, що ОСОБА_2 та мати позивача, ОСОБА_14 зареєстрували шлюб 02 листопада 1956 року у виконавчому комітеті Сопошинської сільської ради Жовківського району Львівської області.
Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_3 .
Викладеним у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00056014804, який виданий Жовківський відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 21 січня 2026 року (а.с.19) вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що 26 березня 1956 року виконавчим комітетом Сопошинської сільської ради Жовківського району Львівської області було зроблено актовий запис за № 05. Його батьком є ОСОБА_2 , матір`ю – ОСОБА_11 .
Тобто, рідним братом позивача є ОСОБА_15 та в актовому записі про його народження в графі правильно його батьком зазначений ОСОБА_2 , а не ОСОБА_10 як у актовому записі про народження позивача.
Ім`я позивача як ОСОБА_16 підтверджується викладеним у її трудовій книжці (а.с.20), атестаті про середню освіту серії НОМЕР_6 від 28 червня 1965 року (а.с.21), а також в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 437101, який виданий 23 липня 2008 року Управлінням земельних ресурсів у Жовківському районі Львівської області та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:08:455:00029 (а.с.22), з якого вбачається, що ОСОБА_1 , на підставі рішення 11 сесії 5 скликання Сопошинської сільської ради № 15 від 27 вересня 2007 року є власником земельної ділянки площею 0,1698 га у межах згідно з планом, що розташована у АДРЕСА_1 , цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.
По батькові ОСОБА_2 саме ОСОБА_17 , а не ОСОБА_18 , підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_7 (а.с.23).
Викладеним у довідці № 23-06/36, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 05 лютого 2026 року (а.с.24) стверджується, що померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою – Львівського) району Львівської області.
З довідки № 23-06/35, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 05 лютого 2026 року (а.с.25) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 (після зміни адміністративно-територіального устрою – Львівського) району Львівської області і вела з ним спільне господарство.
Викладеним у довідці № 23-06/38, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 05 лютого 2026 року (а.с.26) стверджується, що станом на 30 червня 1990 року колгоспний двір, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належав до колгоспного типу двору, головою якого була ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а членами двору: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочка; ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батько; ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , внук.
З довідки № 23-06/39, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 05 лютого 2026 року (а.с.27) стверджується, що станом на 15 квітня 1991 року колгоспний двір, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належав до колгоспного типу двору, головою якого була ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а членами двору: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочка; ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батько; ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , внук.
Враховуючи наведені вище обставини та представлені докази, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовної заяви та встановлення юридичного факту родинних відносин між фізичними особами, а саме того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а він відповідно є її батьком.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись статтями 23, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд 

ухвалив:
Позов задовольнити.
Встановити юридичний факт родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а він відповідно є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 15.04.2026 року.

Суддя:      Зеліско Р. Й.