Копія

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2026 року Справа № 608/3033/25
Номер провадження2-а/608/52/2026

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :
головуючої судді Яковець Н. В. 
з участю секретаря Олійник О.С.
позивачки ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до ГУНП в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
В позовній заяві позивачка вказала, що 12 грудня 2025 року поліцейським капралом Герасимом Іваном Павловичем (інспектором відділення поліції №2 м. Бучач Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області) була винесена постанова серії НА №132761 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначено, що вона порушила підпункт «б» пункту 9.2 Правил дорожнього руху України – не увімкнула покажчик повороту при здійсненні повороту ліворуч, за що накладено штраф у розмірі 510 грн.
ОСОБА_1 не погоджується з таким обвинуваченням, оскільки під час руху 12.12.2025 завчасно ввімкнула лівий покажчик повороту перед здійсненням маневру. Будь-якого правопорушення вона не вчиняла. Поліцейські зупинили її безпідставно та повідомили про начебто невмикання «поворотника», на що вона одразу заперечила і вказала, що сигнал повороту був увімкнений. Розгляд справи відбувся на місці зупинки, одноосібно поліцейським, без належного документування процесу. Позивачка не отримала можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: її не було ознайомлено з матеріалами справи, їй не роз`яснено суті правопорушення, не надано можливості надати пояснення чи докази своєї невинуватості, скористатися правовою допомогою тощо. Постанову було виписано попри заперечення, а матеріали (докази) порушення їй не пред`являлися. Для притягнення особи до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП необхідно довести сам факт повороту/ маневру без увімкненого сигнала. У сучасних умовах основним належним доказом такого порушення може бути відеозапис (з бодікамери поліцейського чи іншого технічного засобу), на якому чітко видно, що покажчик повороту на автомобілі не був увімкнений при виконанні маневру. Без відеофіксації або інших надійних доказів встановити дане порушення достовірно неможливо. Свідчення самого інспектора поліції можуть братися до уваги лише за умови, якщо факт порушення був ним зафіксований. В даній ситуації жодних відео чи фотодоказів порушення Відповідачем не надано, тож відсутні об`єктивні дані про невиконання позивачкою п. 9.2.б ПДР.
Крім того, оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням встановленої процедури, що само по собі є підставою для її скасування. У даному випадку позивачка заперечувала порушення з самого початку, поліцейський не склав протокол, а одразу виніс постанову і вручив її. Такими діями її було позбавлено можливості подати свої заперечення і зауваження під час розгляду справи на місці, не були з`ясовані всі обставини. Враховуючи вказані обставини, просить визнати протиправною та скасувати постанову серії НА №132761 від 12.12.2025 про притягнення її до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі. 
Представник відповідача - ГУНП в Тернопільській області надіслав до суду відзив на позов, в якому вказує, що не погоджується з позовом ОСОБА_1 та просить відмовити в його задоволенні. Підтвердженням факту скоєння інкримінованого позивачці адміністративного правопорушення є матеріали відеофіксації, а саме запис «Відеореєстратор», при перегляді якого помітно, що 12.12.2025 в період здійснення відеофіксації (00:11 сек. по 00:20 сек. запису відеореєстратора) задокументовано рух транспортного засобу з державними номерними знаками НОМЕР_1 по проїжджій ділянці по вулиці Горбачевського та той факт, що при здійсненні повороту ліворуч на вулицю Л. України м. Чорткова Тернопільської області покажчик повороту відповідного напрямку не був увімкнений. Отже, всупереч п. 9.2 б) Правил дорожнього руху, ані перед здійсненням маневру - повороту, ані в момент безпосередньої зміни напрямку руху (того ж повороту) водій транспортного засобу ОСОБА_1 не подала (не увімкнула) світлового вказівника повороту. Підтвердженням того, що транспортним засобом марки «Toyota» моделі «Rav4» з державним номерним знаком НОМЕР_1 керувала ОСОБА_1 слугує відео з «Нагрудної камери» поліцейського Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області сержанта поліції ОСОБА_2 , на якому (запис з 00:19 сек. по 50:18 хв.) помітно, що за кермом знаходиться ОСОБА_1 та окрім неї в салоні автомобіля відсутні інші особи. Також на відео «Нагрудна камера» (запис з 00:23 сек. по 00:39 сек) поліцейський ОСОБА_2 , повідомивши водію ОСОБА_1 (яка знаходилась за кермом) причину зупинки автомобіля та суть вчиненого нею правопорушення у відповідь чує від ОСОБА_1 «це все що я мала показати?», що в свою чергу дає підстави констатувати, що в момент вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за кермом знаходилась саме ОСОБА_1 та нею визнавався факт скоєння інкримінованого правопорушення. Тому відповідач стверджує, що винесена постанова є належним чином обґрунтована та підтверджена достатніми та допустимими доказами, а твердження позивача про порушення в ході її винесення є безпідставними.
Щодо аргументу сторони позивачки про порушення процедури розгляду адміністративної справи через винесення постанови про адміністративне правопорушення без складання протоколу, то таке твердження є також безпідставним. Так нормами частини другої ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Відповідно до норм ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі передбачених частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122. Крім того, позивачкою не висловлювалось заперечень стосовно факту скоєння правопорушення, а отже твердження висловлене в позовній заяві про те, що вона заперечувала порушення є надуманим. Отже оскільки до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ за ч.2 ст. 122 КУпАП, позивачкою на місці події не заперечувалось скоєння правопорушення, то в складанні протоколу не було необхідності.
Позивачці роз`яснено її права, що підтверджується власноручним підписом в п. 8 оскаржуваної постанови та матеріалами відеозапису, якими зафіксовано повідомлення позивачці суті скоєного правопорушення, норм законодавства за якими її буде притягнено до відповідальності та термінів оскарження рішення поліцейського. Позивачкою в ході розгляду адміністративної справи не надавалось клопотань про залучення до розгляду справи фахівця в галузі права та не виявлялось пропозицій по наданню письмових пояснень. Також їй було надано можливість здійснити телефонний дзвінок та отримати необхідну для неї інформацію.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. 
Представник Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, у відзиві просили розгляд справи проводити без участі представника та відмовити у задоволенні позову. 
Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Частиною ч. 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Судом встановлено, що 12 грудня 2025 року поліцейським капралом Герасимом Іваном Павловичем (інспектором відділення поліції № 2 м. Бучач Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області) винесена постанова серії ЕНА № 132761 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за те, що 12 грудня 2025 року о 23 год. 09 хв. вона керувала транспортним засобом «Toyota Rav4» державний номерний знак НОМЕР_1 та не подала сигнал світловим покажчиком повороту, чим порушила п. 9.2б Правил дорожнього руху України, за що на неї накладено штраф у розмірі 510 грн.
Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивачка заперечує факт вчинення нею зазначеного у постанові правопорушення, відсутність доказів у відповідача та посилається на порушення процедури розгляду справи поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. 
Так, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
При цьому, положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно приписів ч. 1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також слід зазначити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
При цьому, до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Статтями 75, 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Таким чином, в даному випадку на особливу увагу заслуговує ч. 2 ст. 77 КАС України, яка регламентує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зокрема, як вбачається з матеріалів відеозапису, переглянутого в ході розгляду справи, а саме запису «Відеореєстратор», 12 грудня 2025 року в період здійснення відеофіксації (00:11 сек. по 00:20 сек. запису відеореєстратора) задокументовано рух транспортного засобу з державними номерними знаками НОМЕР_1 по проїжджій ділянці по вулиці Горбачевського та той факт, що при здійсненні повороту ліворуч на вулицю Л. України м. Чорткова Тернопільської області покажчик повороту відповідного напрямку не був увімкнений. 
Із відеозапису з «Нагрудної камери» поліцейського Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області сержанта поліції ОСОБА_2 (запис з 00:19 сек. по 50:18 хв.) вбачається, що транспортним засобом марки «Toyota» моделі «Rav4» з державним номерним знаком НОМЕР_1 керувала ОСОБА_1 , яка перебувала за кермом вказаного автомобіля та, окрім неї, в салоні відсутні інші особи. Також на відео «Нагрудна камера» (запис з 00:23 сек. по 00:39 сек) поліцейський Соколовський М.В. повідомив водію ОСОБА_1 (яка знаходилась за кермом) причину зупинки автомобіля та суть вчиненого нею правопорушення, і в той момент вона не заперечувала факту його вчинення. 
На вказані відеозаписи звертає увагу представник відповідача у відзиві. 
Так, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Крім того, п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п. 9.2 б) ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку,використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому, положеннями ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, зокрема, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення ( п. 1, 3 ч. 1 ст. 35 Закону України).
Як вже було встановлено судом в ході розгляду справи та вбачається з матеріалів відеозапису, переглянутого в ході розгляду справи, причиною зупинки транспортного засобу, яким керувала позивачка ОСОБА_1 , є порушення Правил дорожнього руху, а саме п. 9.2б. 
Таким чином, суд вважає, що наданими відповідачем відеодоказами підтверджено вчинення позивачкою зазначеного у постанові правопорушення. 
Стосовно посилання позивачки на порушення процедури розгляду адміністративної справи, яке полягає у винесенні постанови про адміністративне правопорушення без складання протоколу, то такі твердження суд не приймає до уваги як такі, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. 
Так, згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, серед інших в тому числі передбачених частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП. 
Таким чином, до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ за ч.2 ст. 122 КУпАП, позивачка на місці зупинки не заперечувала вчинення правопорушення, тому і протокол працівниками поліції не складався. 
Крім того, не заслуговують на увагу твердження позивачки про порушення норм ст. 268 КУпАП в частині не реалізації її прав, так як ОСОБА_1 були роз`яснені її права поліцейським, що вона підтвердила своїм особистим підписом в постанові, а також зафіксовано на відеозаписі. Позивачка під час розгляду адміністративної справи не подавала клопотань про залучення фахівця в галузі права та письмових пояснень. 
Отже, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем належним чином задокументовано та доведено допустимими доказами факт порушення позивачкою Правил дорожнього руху України, а саме вчинення нею правопорушення, передбаче6ного ч. 2 ст. 122 КУпАП, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, а тому суд вважає, що підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 63 Конституції України, ст.ст. 2, 14, 19-20, 22, 72-77, 118, 122, 192, ч.3 ст.194, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286 КАС України, суд - 
УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до ГУНП в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. 
Дата складання повного судового рішення – 10 квітня 2026 року.

Суддя/підпис/
Згідно з оригіналом:
Рішення набрало законної сили "____" ______________ 2026 року.
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/3033/25, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області. 

Суддя: Н. В. Яковець 

Копію рішення видано "____" ______________ 2026 року.

Секретар: