Справа № 560/11845/25
	
РІШЕННЯ
іменем України
24 березня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:
1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області стосовно припинення виплати пенсії та інших соціальних виплат за період 01.04.2024 р по 15.04.2025 р ОСОБА_1 .
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та здійснити виплату пенсії та інших соціальних виплат за період 01.04.2024 р по 15.04.2025 р ОСОБА_1 .
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за період з 01.04.2024 по день фактичної виплати грошового забезпечення, включно за весь час затримки виплати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду з 28.11.2018 та отримував пенсію по інвалідності як особа з інвалідністю III групи. На думку позивача, у спірний період він не втратив права на пенсійне забезпечення, оскільки строк повторного огляду припав на період дії воєнного стану, під час якого, відповідно до пункту 14-6.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії по інвалідності підлягає продовженню до припинення або скасування воєнного стану та протягом шести місяців після цього. Також позивач посилається на те, що 01.05.2025 за результатами оцінювання йому знову встановлено III групу інвалідності, а тому підстав для припинення виплати пенсії не було. Вважає, що відповідач діяв не у спосіб та не в межах повноважень, визначених законом, у зв`язку з чим просить визнати такі дії протиправними, зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити пенсію та інші соціальні виплати за спірний період, а також компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Ухвалою від 10.07.2025 суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 руху. Надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду позовними вимогами за період з 01.04.2024 по 07.01.2025 та доказів поважності причин його пропуску.
Ухвалою від 18.07.2025 суд визнав неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду в частині позовних вимог за період з 01.04.2024 по 07.01.2025. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в частині позовних вимог за період з 01.04.2024 по 07.01.2025 повернув позивачеві.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що листом від 12.03.2024 №419, який надійшов на адресу управління 18.03.2024 вх. №5523/8 КЗОЗ «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» повідомлено про те, що групу інвалідності позивачу встановлено необґрунтовано та просить припинити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2024.
Звертає увагу, що при оцінюванні функціонально стану ОСОБА_1 мають місце незначні патологічні зміни, які не дають підстав для визнання позивача особою з інвалідністю.
Відповідно виплата пенсії по інвалідності позивача припинена з 01.04.2024.
Враховуючи вищезазначене, у Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області відсутні підстави для нарахування та здійснення виплати пенсії та інших соціальних виплат позивачу за період 01.04.2024 по 15.04.2025, оскільки ОСОБА_1 за вказаний період не визнано особою з інвалідністю.
На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити. 
У відзиві на позов відповідач просить розглянути справу в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін з метою з`ясування всіх обставин справи.
Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як особа з інвалідністю 3 групи внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в поліції та з 25.10.2018 отримує пенсію по інвалідності, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 28.11.2018 серії АВ №1110332, виданої Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_1 було визнано особою з інвалідністю 3 групи внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в поліції на період з 28.11.2018 по 30.11.2021.
Листом від 12.03.2024 №419, який надійшов на адресу управління 18.03.2024 вх. №5523/8 КЗОЗ «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» просив припинити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2024.
Відповідно виплата пенсії по інвалідності позивача припинена з 01.04.2024.
Згідно з витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 01.05.2025 ОСОБА_1 з 16.04.2025 встановлено 3 групу інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в поліції.
З 16.04.2025 ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії по 3 групі інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
20.05.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо припинення виплати пенсії по інвалідності.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.05.2025 №6940-6030/Я-03/8-2200/25 повідомлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відсутність підстав для виплати пенсії по інвалідності з 01.04.2024 по 15.04.2025, оскільки в цей період позивач не визнаний особою з інвалідністю.
Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення у разі втрати працездатності. 
Вказані спірні правовідносини між сторонами у цій справі регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV), що були чинні на день виникнення спору.
Відповідно до статей 9, 30, 32 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності є видом пенсійної виплати, яка призначається особі у разі настання інвалідності за наявності передбачених законом умов.
За приписами статті 34 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.
Зазначене дає підстави суду зробити висновок, що позивач не є особою, яка на час звернення з цим позовом досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону №1058-IV.
Тобто, пенсія позивачу по інвалідності призначається та виплачується виключно на строк встановлення такої інвалідності.
Частинами 2, 3 статті 35 Закону №1058-IV передбачено, що у разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи.
У разі якщо строк оцінювання повсякденного функціонування особи пропущено особою з інвалідністю з поважних причин або у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності поновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не більш як за три роки, якщо експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи визнає її за цей період особою з інвалідністю. При цьому якщо під час наступного оцінювання повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу інвалідності (вищу або нижчу), пенсія за зазначений період виплачується за попередньою групою інвалідності.
Разом із тим ці положення підлягають застосуванню з урахуванням спеціальних норм, запроваджених на період карантину та воєнного стану. 
Суд установив, що позивачу було встановлено III групу інвалідності з 28.11.2018, а строк повторного огляду визначено на грудень 2021 року. Отже, строк повторного огляду припав на період дії карантинних обмежень, запроваджених у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, а в подальшому - на період дії воєнного стану в Україні.
Пунктом 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV встановлено, що у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.
Крім того, пунктом 14-6.1 розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону передбачено, що для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи з причин, визначених Кабінетом Міністрів України, виплата пенсії продовжується до дати проведення повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи або протягом шести місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період дії воєнного стану, - не менш як на весь строк їхньої військової служби). Якщо при повторному огляді, оцінюванні повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, виплату якої продовжено відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження повідомлення про встановлення інвалідності до територіального органу Пенсійного фонду України.
Отже, законодавець прямо передбачив гарантії безперервності виплати пенсії по інвалідності у випадках, коли строк повторного огляду припав на період дії особливих правових режимів, зокрема воєнного стану, та пов`язав можливість припинення такої виплати не лише з формальним спливом строку огляду, а й з урахуванням спеціального правового регулювання, чинного на відповідний період.
Із матеріалів справи встановлено, що підставою для припинення виплати пенсії позивачу став лист КЗОЗ «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» від 12.03.2024 №419, яким було запропоновано припинити виплату пенсії з 01.04.2024. Водночас у вказаному листі, як убачається з наданих матеріалів, не наведено належного нормативного обґрунтування для припинення виплати пенсії саме в умовах дії воєнного стану та спеціальних гарантій, установлених пунктом 14-6.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Суд звертає увагу, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, був зобов`язаний діяти не лише формально на підставі отриманого листа, а й перевірити наявність правових підстав для припинення пенсійної виплати з урахуванням усіх чинних норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини.
Судом також установлено, що згідно з витягом із рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 01.05.2025 позивачу з 16.04.2025 повторно встановлено III групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, після чого відповідач поновив виплату пенсії по інвалідності.
Факт повторного встановлення позивачу III групи інвалідності сам по собі свідчить про відсутність обставин, які б вказували на втрату ним права на пенсію по інвалідності у спірний період, а відтак підтверджує, що припинення виплати пенсії з 01.04.2024 було здійснено без належного врахування спеціальних гарантій, установлених законом.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявності передбачених законом підстав для припинення виплати пенсії позивачу у період з 01.04.2024 по 15.04.2025. Саме лише посилання на лист органу МСЕК без урахування спеціальних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що діяли в умовах воєнного стану, не може вважатися достатньою та законною підставою для припинення пенсійних виплат.
За таких обставин суд доходить висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо припинення виплати позивачу пенсії по інвалідності та інших належних соціальних виплат за період з 01.04.2024 по 15.04.2025 є протиправними.
Як наслідок, належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання останнього здійснити нарахування і виплату позивачу пенсії по інвалідності та інших належних соціальних виплат за період з 01.04.2024 по 15.04.2025.
Щодо позовної вимоги про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, суд зазначає таке.
Згідно з ч.2 ст.46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Відповідно до ст.1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Згідно зі ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» (далі - Порядок №159) сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.
Відповідно до ст.4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та п.5 Порядку №159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, тому компенсація втрати частини доходів може бути нарахована лише на ту частину заборгованості, яка була фактично виплачена позивачу та в місяць виплати такої заборгованості.
Як передбачено ст. 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.
Основною умовою для виплати компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.
Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).
З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінетом Міністрів України прийнято Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, що затверджений постановою від 21.02.2001 №159 (надалі - Порядок №159), відповідно до пункту 2 якого, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.
Відповідно до п. 3 Порядку №159, компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в т.ч. пенсії або щомісячне довічне грошове утримання.
Згідно з п. 4 Порядку №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Аналіз наведених норм чинного законодавства дозволяє суду сформулювати висновок про те, що умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (в тому числі одноразової грошової допомоги) та 2) виплата нарахованих доходів.
При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність право на компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений цей платіж і коли саме, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується право на виплату компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
З урахуванням вищевикладеного суд зазначає, що умовою виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів - пенсії та нарахування доходів (у тому числі за рішенням суду). Виплата компенсації втрати частини доходів має здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості.
Такі ж висновки зазначені у постановах Верховного Суду від 02.04.2024 у справі №560/8194/20, від 21.08.2024 у справі №200/63/23.
На час розгляду цієї справи відсутні дані про нарахування відповідачем позивачу сум пенсії та інших соціальних виплат за період з 01.04.2024 по 15.04.2025, а також відсутня інформація про фактичний розмір заборгованості та строк затримки після проведення такого нарахування. Отже, на цей час неможливо визначити ані базу для обчислення компенсації, ані її розмір, ані момент, з якого виникає обов`язок щодо її виплати.
Тож, оскільки фактичну виплату пенсії за спірний період позивачу наразі ще не здійснено, у спірних відносинах не настала обставина, з якою законодавець пов`язує виникнення у відповідача обов`язку здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів.
За таких обставин позовні вимоги в цій частині є передчасними, а тому задоволенню не підлягають. 
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність достатніх фактичних та юридичних підстав для часткового задоволення позову у спосіб визначений судом.
Відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору, тому підстав для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, немає.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області стосовно припинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за період з 01.04.2024 по 15.04.2025.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за період з 01.04.2024 по 15.04.2025.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		В.К. Блонський