РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2026 року 	м. Рівне	№460/3795/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	Головного управління ДПС у Львівській області 	
до	ОСОБА_1 	
 	про стягнення податкового боргу, -	
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 17640,92 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем обліковується заборгованість згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість №1719/5/13-01-13-03 від 11.02.2025 складає 17 640,92 гривень та виникла на підставі:
По податку на доходи фізичних осіб (11010500) – 13 648,40 грн: 
-податкове повідомлення-рішення №28865/13-01-24-08 від 02.07.2024 на суму 340,00 грн.
-податкове повідомлення-рішення №28863/13-01-24-08 від 02.07.2024 на суму 12 266,25 грн.
Пеня- 1042,15 грн.
По військовому збору ( НОМЕР_1 ) – 3 992,52 грн:
-податкове повідомлення-рішення №28864/13-01-24-08 від 02.07.2024 на суму 3679,88 грн.
Пеня-312,64 грн.
У зв`язку з несплатою протягом строків, встановлених пунктом 57.3 статті 57 ПК України, вказані зобов`язання набули статусу податкового боргу. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду 18.03.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.
Відповідач подала відзив, в якому не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, заборгованість по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 13 648, 40 грн позивачем нараховано згідно з податковим повідомленням – рішенням №28865/13-01-24-08 від 02.07.2024 та податковим повідомленням – рішенням №28863/13-01-24-08 від 02.07.2024; заборгованість по військовому збору згідно з податковим повідомленням – рішенням №28864/13-01-24- 08 від 02.07.2024, які винесені на підставі Акту від 30.05.2024 № 22576/13-01-24-08/3425505447 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до державного бюджету податків, зборів і платежів за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, яка проводилась з 21.05.2024 по 27.05.2024. Вказує, що відповідач не була належним чином повідомлена про проведення перевірки, не отримувала вказані вище податкові повідомлення-рішення, вимог та інших документів по цій перевірці, не могла оплатити або оскаржити податкові повідомлення-рішення у встановленому законом порядку, а отже такі не є узгодженими у розумінні податкового законодавства України. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначає, що ОСОБА_1 має податковий борг перед бюджетом. У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним). Вказує, що у податкового органу відсутнє звернення ОСОБА_1 щодо звірки даних правильності нарахування податків по нерухомості чи оскарження податкових повідомлень-рішень. На даний час суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу.
Відповідач подала заперечення на відповідь на відзив. Зазначила, що в травні 2025 року вона звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом про визнання незаконними та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) знаходиться на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області.
За даними обліку позивача за відповідачем рахується заборгованість згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість №1719/5/13-01-13-03 від 11.02.2025 складає 17 640,92 гривень та виникла на підставі:
по податку на доходи фізичних осіб (11010500) – 13 648,40 грн:
-податкове повідомлення-рішення №28865/13-01-24-08 від 02.07.2024 на суму 340,00 грн,
-податкове повідомлення-рішення №28863/13-01-24-08 від 02.07.2024 на суму 12 266,25 грн,
пеня - 1042,15 грн;
по військовому збору (11011001) – 3 992,52 грн:
-податкове повідомлення-рішення №28864/13-01-24-08 від 02.07.2024 на суму 3679,88 грн,
пеня-312,64 грн.
Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом доказами: довідкою про заборгованість перед бюджетом, детальним розрахунком податкового боргу, інтегрованою карткою платника податків, податковими повідомленнями-рішеннями.
Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.
Стаття 67 Конституції України передбачає обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі -ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Грошове зобов`язання платника податків відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Стаття 19-1 ПК України визначає функції податкових органів, до яких зокрема відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.
У п. 57.1 ст. 57 Кодексу зазначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.
Відповідно до п. 57.2 ст. 57, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.
За змістом п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом з причин, пов`язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
За правилами, визначеними пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження.
Перевіряючи наведені у відзиві аргументи відповідача щодо неузгодження податкових повідомлень-рішень, на підставі яких за даними контролюючого органу виник спірний податковий борг, суд встановив за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, що ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду звернулася з позовом до Головного управління ДПС України у Львівській області та просила визнати незаконними та скасувати податкове повідомлення – рішення №28865/13-01-24-08, податкове повідомлення – рішення №28864/13-01-24-08 та податкове повідомлення – рішення №28864/13-01-24-08 від 02.07.2024 винесені Головним управлінням ДПС у Львівській області 02.07.2024 відносно ОСОБА_1 .
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 у справі № 380/9812/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України у Львівській області та про скасування вищевказаних податкових повідомлень – рішень залишено без розгляду.
Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи контролюючого органу про те, що податкові зобов`язання, визначені обумовленими податковими повідомленнями-рішеннями, набули статусу узгоджених.
Наявними матеріалами справи підтверджено, що відповідачу було виставлено податкову вимогу форми “Ф” №0026311-1303-1301 від 22.11.2024 яку надіслано рекомендованим листом платнику податків, що свідчить про виконання контролюючим органом вимог пункту 42.2 статті 42 ПК України. Зазначена податкова вимога залишилась без належного виконання.
У відповідності до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі (ст. 45 Податкового кодексу України).
У постанові Верховного Суду від 14.07.2022 у справі №120/479/21-а зазначено, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження (податковою адресою). У разі невиконання цього обов`язку платник не в праві посилатися на неотримання ним кореспонденції як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних наслідків.
При цьому жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкової вимоги, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення податкової вимоги. 
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі №360/4692/19.
Також суд зазначає, що у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань.
Оцінка податкового правопорушення, встановленого, зокрема, за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення.
У спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі №804/8630/16, від 12.07.2022 у справі №160/7345/20 та інших. 
В адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом та підставами заявлених позивачем вимог. Вказаний принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, та в межах позовних вимог.
Підсумовуючи наведене у сукупності, суд доходить висновку суми податкових зобов`язань платника податків є узгодженими, у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, отже є сумою податкового боргу.
Усупереч приписам чинного податкового законодавства платник податків не вжив жодних заходів для погашення податкових зобов`язань.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, виходячи з конституційного принципу обов`язковості сплати податків і зборів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення податкового боргу є обґрунтованими, підтверджуються належними й допустимими доказами. Наведені відповідачем аргументи не спростовують наявності податкового боргу та не дають суду підстав для відмови в позові. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судові витрати за результатами судового розгляду справи не розподіляються. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.
Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 17 640,92 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 31 березня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Головне управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, буд. 35,м. Львів,Львівська обл.,79026, ЄДРПОУ/РНОКПП 43968090) 
Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 

Суддя       Н.О. Дорошенко