ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/224/26 Справа № 233/2521/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.  
суддів – Петешенкової М.Ю., Свистунової О.В.
при секретарі – Пікос А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року по справі за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А : 

У квітні 2024 року Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
Позовні вимоги Банку мотивовані тим, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 27.07.2021 на підставі кредитного договору № 2001933156301 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 90000 грн. який пізніше було збільшено до 111935 грн. 
У заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 27 липня 2021 року № 2001933156301 зазначено, що відповідач просить відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях і надати кредитну картку з кредитним лімітом в розмірі 90000 грн. Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. 
Також у заяві вказано, що відповідач підписанням даної заяви беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування (далі ДКБО) фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердила свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених умовах. 
Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.02.2024 складає 176574,90 грн, з яких: - 110735,76 грн заборгованість за кредитом; - 65839,14 грн заборгованість процентами, які позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. 
Рішенням Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська позовні вимоги задоволено в повному обсязі та ухвалено: стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» за кредитним договором № 2001933156301 від 27 липня 2021 року в розмірі 176574,90 грн, з яких: - 110735,76 грн заборгованість за кредитом; - 65839,14 грн заборгованість процентами, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., загальний розмір заборгованості 178997 (сто сімдесят вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 30 копійок. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» за кредитним договором № 2001933156301 від 27 липня 2021 року у розмірі 55275 грн., з яких: - 20219,54 грн заборгованість за кредитом; - 35056,39 грн заборгованість процентами.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачка не вважає, що вона була належним чином повідомлена про розгляд справи, жодних судових документів не отримувала. Також від позивача не надходило повідомлень щодо процедури досудового врегулювання спору.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 27.07.2021 на підставі кредитного договору № 2001933156301 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 90000 грн. який пізніше було збільшено до 111935 грн. 
У заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 27 липня 2021 року № 2001933156301 зазначено, що відповідач просить відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях і надати кредитну картку з кредитним лімітом в розмірі 90000 грн. Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. 
Також у заяві вказано, що відповідач підписанням даної заяви беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування (далі ДКБО) фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердила свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених умовах. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 176574,90 грн, з яких: - 110735,76 грн заборгованість за кредитом; - 65839,14 грн заборгованість процентами. 
Однак, колегія суддів у повній мірі не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ “ПУМБ”).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У справі встановлено, що між позивачем АТ “ПУМБ” та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2001933156301 у вигляді заяви на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб ( а.с.10).
Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 видано кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 90000 грн., який було збільшено до 111935 грн.
Відповідач допустила неналежне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що ОСОБА_1 має перед позивачем заборгованість, яка утворилася станом на 01 лютого 2024 року у розмірі 176 574 грн. 90 коп., з яких: 110 735 грн. 76 коп. – заборгованість за кредитом; 65 839 грн. 14 коп. - заборгованість процентами.
З виписки про по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 за період часу з 27 липня 2021 року по 01 лютого 2024 року вбачається, ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та здійснювала платежі до 25 квітня 2023 року.(а.с. 31-35), при цьому із вказаної виписки вбачається, що відповідачкою сплачено за період з 30.09.2021 року по 30.11.2023 року по відсоткам 40262,06 ко., а за тілом кредиту - 68100,1, а всього сплачено 108363,16 грн. 
З метою до судового врегулювання спору банком на адресу відповідача було направлено письмову вимогу (повідомлення) № вих.КНО-44.2.2/74 від 01 лютого 2024 року з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором №2001933156301 від 27 липня 2021 року у розмірі  176 574 грн. 90 коп., не пізніше 30 календарних днів з дня отримання цього повідомлення, що підтверджується копією даної письмової вимоги та списком згуртованих відправлень (рекомендованих листів) (а.с.28-30).
Відповідач заборгованість за вказаним кредитним договором не сплатила.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умов публічної пропозиції ПАТ “ПУМБ” розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву № 2001933156301 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 27 липня 2021 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку колегії суддів про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченими тіло, простроченими відсотками, та відсотками, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях. 
Зважаючи, що позивачем є юридична особа – банківська установа, яка має в своєму підпорядкуванні юридичний відділ, - зазначене вказує лише на те, що представники позивача були обізнані із нормами процесуального права, які регламентують принципи цивільного судочинства, в тому числі й такий принцип як змагальність сторін, за яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та диспозитивність цивільного судочинства, за яким суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; учасник справи розпоряджається своїми права щодо предмету спору на власний розсуд та знає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи часткову сплату Відповідачкою заборгованості за кредитним договором, як зазначалося вище, залишок заборгованості складає 68212,74 грн., з яких заборгованість за кредитом складає 42635,66 грн. та за відсотками - 25577,08 грн. 
На вказане суд уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог Банку в повному обсязі.
Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог Банку.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” підлягає стягненню судовий збір в розмірі 935,79 грн. та з Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2697,81 грн..
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – задовольнити частково.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року  — скасувати.
Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 2001933156301 від 27.07.2021 року у розмірі 68212 грн. 74 коп., з якої: 42635 грн. 66 коп. – заборгованість за кредитом; 25577 грн. 08 коп. – заборгованість процентами.
У задоволенні решти позовних вимог — відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» судовий збір у розмірі 935 грн. 79 коп.
Стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2697 грн. 81 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Вступна та резолютивна частина постанови проголошена 03 березня 2026 року.
Повний текст судового рішення складено 11 березня 2026 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді М.Ю. Петешенкова

О.В. Свистунова