Номер провадження: 22-ц/813/5103/26 
Справа № 522/21374/25
Головуючий у першій інстанції Ярема Х. С.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
16.04.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Лозко Ю.П., Назарової Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Юцикова Д.Є.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області,
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 січня 2026 року,
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення недоотриманої пенсії спадкодавця
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення недоотриманої пенсії спадкодавця, в обґрунтування зазначивши, що 22.07.2025 приватний нотаріус Березівського районного нотаріального округу Одеської області видала їй свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається, зокрема з невиплаченої нарахованої доплати до пенсії спадкодавця у розмірі 227 745,23 грн, але не була отримана ним у зв`язку зі смертю. 30.07.2025 позивач звернулася до відповідача із заявою про отримання зазначених у свідоцтві про право на спадщину коштів, однак листом відповідача від 14.08.2025 у задоволенні заяви відмовлено, оскільки позивач не є стороною по справах №420/12163/20 та №420/12701/21. Позивач вважає, що відмова органу пенсійного фонду порушує її права, оскільки недоотримана пенсія померлого виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, що вони звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо не звернулися – то сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості – переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Вважає бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати суми пенсії, яка перейшла позивачу у спадщину, протиправною. 
Позивач просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 227 745,23 грн, які перейшли їй у спадщину від ОСОБА_2 на підставі виданого 22.07.2025 приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається з грошових коштів, що були нараховані ОСОБА_2 як доплата до пенсії на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду по справах №420/12163/20 та №420/12701/21, але не були отримані ним у зв`язку з смертю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 06 січня 2026 року позов ОСОБА_1 задовольнив. Стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 227 745,23 грн, що належали за життя ОСОБА_2 , як доплата до пенсії на підставі судових рішень, та не отримані ним за життя та перейшли у спадщину до ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Суд першої інстанції виходив із того, що на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/12163/20 від 15.01.2021 та №420/12701/21 від 20.09.2021 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 на загальну суму 227 745,23 грн. Суми пенсії, що належали померлому ОСОБА_2 залишилися недоодержаними та успадковані його донькою ОСОБА_1 . У разі виплати недоотриманої пенсії, належної спадкодавцеві, за умови достатності відповідних бюджетних призначень, буде звужено права на отримання неодержаних за життя пенсійних виплат спадкодавця у порівнянні із встановленим законом порядком отримання недоотриманої пенсії інших осіб, що є незаконним. Суд прийшов до висновку, що спадкоємець померлого ОСОБА_2 – ОСОБА_1 має право на отримання пенсії спадкодавця, оскільки рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, залишилось не виконаним, а в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 січня 2026 року по справі №522/213/74/25 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2026 рік станом на момент подання звіту не затверджено, тому Головне управління на сьогодні діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків на 2026 рік. У зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги», починаючи з 01.04.2021 року асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат Пенсійний фонд України. З огляду на те, що Головним управлінням включено нараховані суми пенсії до реєстру судових рішень та поставлено у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії, необхідно дійти висновку, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Фактична невиплата нарахованих сум грошових коштів, у даному випадку відповідно до встановлених обставин справи, була зумовлена тим, що виділені бюджетні асигнування на виконання судових рішень, боржником в яких є ГУ ПФУ в Одеській області, спрямовуються на безумовне їх виконання у порядку черговості прийняття. 
Крім того, ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно із статтею 61 Закону №2262 суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає можливість заміни сторони правонаступником, однак, будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 є саме правонаступником померлого ОСОБА_2 щодо отримання невиплачених за життя коштів, особою не надано. відповідно до статті 1219 ЦК України до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Отже, задоволення позовних вимог позивача призведе до нецільового використання коштів Пенсійного фонду України та суперечитиме нормам чинного законодавства.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.02.2026 року відкрито апеляційне провадження та  ОСОБА_1 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України. 
ОСОБА_1 копія ухвали про відкриття провадження та апеляційна скарга отримані 26.03.2026 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористалася.
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області копію ухвали про відкриття провадження від 13.02.2026 року отримало 05.03.2026 року о 21:38:08 в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області судову повістку-повідомлення отримало 20.03.2026 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 
ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом отримання судової повістки-повідомлення 26.03.2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/12163/20 від 15.01.2021 та №420/12701/21 від 20.09.2021 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 на загальну суму 227 745,23 грн. Суми пенсії, що належали померлому ОСОБА_2 залишилися недоодержаними та успадковані його донькою ОСОБА_1 . У разі виплати недоотриманої пенсії, належної спадкодавцеві, за умови достатності відповідних бюджетних призначень, буде звужено права на отримання неодержаних за життя пенсійних виплат спадкодавця у порівнянні із встановленим законом порядком отримання недоотриманої пенсії інших осіб, що є незаконним. Суд прийшов до висновку, що спадкоємець померлого ОСОБА_2 – ОСОБА_1 має право на отримання пенсії спадкодавця, оскільки рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, залишилось не виконаним, а в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 по справі №420/12163/20, яке набрало законної сили 16.02.2021, адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивача з 77% відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, зобов`язання відповідача здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років позивача з 77% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум задоволено: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_2 з 77% відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 з 77% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум; вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 по справі №420/12701/21, яке набрало законної сили 21.10.2021, адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО70324 від 19.04.2021 року, виданої станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.04.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_2 основним розміром 77% на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО70324 від 19.04.2021 року, виданої станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку; вирішено питання про розподіл судових витрат.
Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.07.2025 приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області Мухаір В.Т. та зареєстровано в реєстрі за №770, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , 1943 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: невиплаченої нарахованої доплати пенсії в сумі 227 745,23 грн (по справі №420/12163/20 – 17 813,22 грн, по справі №420/12701/21 – 209 932,01 грн), що належала спадкодавцеві на підставі відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 10.07.2023 за №1500-0505-8/91481, що відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України входить до складу спадщини; недоотриманої пенсії в сумі 3 078,10 грн, що належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_2 , який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, на підставі довідки №1500-0502-8/88235, виданої управлінням з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 05.07.2023.
Свідоцтво про право на спадщину за законом видане ОСОБА_1  є правовстановлюючим документом та не визнане у встановленому законом порядку недійсним.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.08.2025 за вих. №22844-21628/П-02/8-1500/25 ОСОБА_1 повідомлено, що вона не є стягувачем у справах №420/12163/20 та №420/12701/21, тому правові підстави для виплати недоотриманої пенсії за рішеннями суду відсутні.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. 
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). 
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України). 
Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України). 
Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. 
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі -Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 61 Закону №2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. 
Частинами другою та третьою статті 61 Закону № 2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. 
Норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не виключають застосування ЦК України про включення до складу спадщини нарахованої, але неодержаної спадкодавцем за життя пенсії, у разі відсутності у померлого членів сім`ї.
Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. 
Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. 
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19 (провадження №61-11268сво20) вказано, що: «право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2024 року у справі №461/5878/22, вказано, що «встановивши, що рішенням суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, зобов`язано орган пенсійного фонду провести особі перерахунок та виплату пенсії, однак суми пенсії, що належали такій особі залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спадкоємець успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена нею вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав. За викладених обставин, апеляційний суд правильно скасував рішення суду першої інстанції та задовольнив позовні вимоги у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця за законом, на отримання належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, яка у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2 , 1943 року народження, а тому позивач успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. 
Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації, коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати (див. постанову Верховного Суду у складі колегії судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року у справі № 295/4158/23).
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Встановивши, що за життя ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , недоотримав нараховані доплати до пенсії у розмірі 227745,23 грн, а позивачка є його спадкоємицею за законом, та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена нею позовна вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав.
Доводи апеляційної скарги про виключне застосування статті 61 Закону №2262-ХІІ є безпідставними, оскільки наведена норма регулює порядок виплати недоодержаних сум членам сім`ї у шестимісячний строк, однак не містить заборони на спадкування таких сум у разі їх невиплати та незвернення визначених осіб.
Посилання скаржника на неналежне фінансування державою витрат на погашення заборгованості за рішеннями судів є безпідставним та не ґрунтується на конституційному принципі обов`язковості судових рішень та не впливає на обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Щодо суті апеляційної скарги 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а саме витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 633,60 грн згідно платіжної інструкції №734 від 28.01.2026 покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів, 
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 16 квітня 2026 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко