УХВАЛА
13 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 683/1978/25
провадження № 51-1330ск26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 , 
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького апеляційного суду від 19 березня 2026 року,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій порушив питання про перегляд, у тому числі, вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінальногопроцесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2 та частин 3, 5 цієї статті.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі необхідно зазначити судові рішення, що оскаржуються. 
Як убачається із вступної частини касаційної скарги, засуджений вказує на оскарження ним вироку Хмельницького апеляційного суду від 19 березня 2026 року, коли додає 
до скарги копію ухвали цього ж суду від вказаної дати, що свідчить про допущені суперечності. Крім того, засуджений, зазначаючи про оскарження рішення апеляційного суду, змінити просить лише вирок місцевого суду, який не оскаржує. Вказане перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки 
у касаційному порядку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень 
при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого 
(ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, 
яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, 
що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи 
в обґрунтування кожної позиції. 
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, засуджений 
у касаційній скарзі не наводить конкретних порушень закону, допущених судом першої інстанції при постановленні вироку суду, які б відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК 
із урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу були б підставами для його зміни. 
При цьому вимоги засудженого про зміну вироку місцевого суду як в частині кваліфікації його дій, так і в частині призначеного покарання, на виконання вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі не обґрунтовані із урахуванням положень 
статей 413 та 414 цього Кодексу.
Також касаційна скарга на виконання вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК не містить доводів 
на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості рішення апеляційного суду 
з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК із урахуванням статей 412-414 цього Кодексу.
Натомість засуджений у касаційній скарзі заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, 
яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам, прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.
Положеннями ст. 436 КПК, визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, 
а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Разом із тим, вимоги засудженого про зміну лише вироку суду першої інстанції є неповними, оскільки засуджений не зазначає, що суд касаційної інстанції має зробити з ухвалою апеляційного суду, якою вказаний вирок щодо нього залишено без змін.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Крім цього, згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.Однак вказана вимога засудженим не виконана, оскільки він, порушивши питання про зміну вироку суду першої інстанції, копію вказаного судового рішення до скарги не додав.
Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття
касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим 
ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу засудженого без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, 
що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, 
яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК не додано усіх документів, які мають подаватися разом 
з касаційною скаргою.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького апеляційного суду від 19 березня 2026 року щодо нього залишити 
без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3