ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/36612/25
Провадження № 11-кп/820/235/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої - судді     ОСОБА_1 ,
суддів      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
з участю секретаря   ОСОБА_4 
прокурора     ОСОБА_5 
захисника     ОСОБА_6 ,
обвинуваченого    ОСОБА_7 ,   

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2025 року у кримінальному провадженні №12024240000000206, внесеному до ЄРДР 15 квітня 2024 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 16 грудня 2025 року, укладену між прокурором та обвинуваченим

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, громадянином України, зареєстрованим в АДРЕСА_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимим, востаннє 21.05.2025 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст.186 ч.4 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, 

якого визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ст. 307 ч.2 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років.
На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2025 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 8 років позбавлення волі,-

в с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком суду особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження (надалі - ОСОБА), знаходячись у ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» розуміючи, що самостійно здійснити постачання психотропних речовин у вказану установу вона не зможе, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 02.01.2025 року, використовуючи засоби мобільного зв`язку, залучив до вказаної незаконної діяльності жителів Хмельницької області ОСОБА_7 та особу, стосовно якої матеріали виділено в окреме провадження (надалі - ІНША ОСОБА).
02.01.2025 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА, використовуючи засоби мобільного зв`язку за абонентським номером НОМЕР_1 зателефонував до ОСОБА_7 на абонентський номер НОМЕР_2 та надав вказівку останньому незаконно придбати особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, з метою її подальшого незаконного пересилання з метою збуту в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор». 
При цьому ОСОБА_7 з метою забезпечення можливості придбання згаданої психотропної речовини, надав ОСОБІ номер карткового рахунку № НОМЕР_3 відкритого в АТ «А-Банк» на ім`я ІНШОЇ ОСОБИ, на який в подальшому ОСОБА цього ж дня близько 14 год 26 хв організувала перерахування грошових коштів в сумі 1 700 гривень, за які ОСОБА_7 та ІНША ОСОБА мали придбати особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено. 
У подальшому 03.01.2025 року ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ІНШОЮ ОСОБОЮ та на виконання вказівок ОСОБИ, у невстановлений органом досудового розслідування проміжок часу, місце та спосіб незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, загальною масою 0,538 г, яку спільно із ІНШОЮ ОСОБОЮ розділив та помістив у дві полімерні трубки та замаскував у два буряки, чим приховали вказану особливо небезпечну психотропну речовину та продовжували умисно, незаконно, зберігати у невстановленому в ході досудового розслідування місці з метою подальшого пересилання через ТОВ «Нова Пошта» до ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».
Надалі 04.01.2025 року ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ІНШОЮ ОСОБОЮ та на виконання вказівок ОСОБИ, використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням транспортний засіб, умисно, незаконно перевезли зазначену вище особливо небезпечну психотропну речовину у прихованому вигляді за адресою: Хмельницька область, місто Хмельницький вул. Перемоги, 13 де передав її кур`єру ТОВ «Нова Пошта» та шляхом оформлення відправлення посилки ТТН №59001295750333 переслав її до ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор». З метою конспірації за вказівкою ОСОБИ відправником зазначив вигадану особу ОСОБА_8 , а отримувачем ОСОБА_9 , який утримувався в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» та не був обізнаний про злочинні наміри згаданої групи осіб.
У подальшому 07.01.2025 року у період часу з 15 год 50 хв по 17 год 01 хв у ході проведення у приміщенні ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» огляду посилки із ТТН №59001295750333 на ім`я ОСОБА_9 , у двох буряках виявлено та вилучено дві полімерні трубки із особливо небезпечною психотропною речовиною обіг якої заборонено - PVP масою 0,2438 г та 0,2942 г, яку ОСОБА, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ІНШОЮ ОСОБОЮ умисно, незаконно, повторно, придбали, перевезли, зберігали та переслали у ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» з метою її подальшого збуту серед осіб, які утримувались у даній установі.
Окрім цього, ОСОБА 08.01.2025 року близько 10 год 23 хв використовуючи засоби мобільного зв`язку за абонентським номером НОМЕР_1 , зателефонував до ОСОБА_7 на абонентський номер НОМЕР_2 та наказав останньому незаконно придбати особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, з метою подальшого незаконного пересилання з метою збуту в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор». При цьому ОСОБА_7 з метою забезпечення можливості придбання згаданої психотропної речовини надав ОСОБІ номер карткового рахунку № НОМЕР_3 відкритого в АТ «А-Банк» на ім`я ІНШОЇ ОСОБИ, на який в подальшому ОСОБА цього ж дня близько 11 год 26 хв організувала перерахунок грошових коштів в сумі 2 400 гривень, для придбання ОСОБА_7 та ІНШОЮ ОСОБОЮ особливо небезпечної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено. 
У подальшому 09.01.2025 року ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ІНШОЮ ОСОБОЮ та на виконання вказівок ОСОБИ, у невстановлений органом досудового розслідування проміжок часу, місце та спосіб повторно незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, загальною масою 0,9467 г, яку розділив та помістив у три прозорі поліетиленові пакетики та замаскував у пляшку з-під шампуню марки «Balea» чим приховали особливо небезпечну психотропну речовину та продовжували умисно, незаконно, повторно, зберігати у невстановленому в ході досудового розслідування місці з метою подальшого її пересилання через ТОВ «Нова Пошта» до ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».
Надалі 09.01.2025 року близько 18 год 00 хв ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ІНШОЮ ОСОБОЮ та на виконання вказівок ОСОБИ, використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням транспортний засіб, умисно, незаконно перевіз зазначену особливо небезпечну психотропну речовину у прихованому вигляді до відділення № 12 ТОВ «Нова Пошта», що по вул. Перемоги, 11/1 у м. Хмельницькому Хмельницької області, де шляхом відправлення посилки із ТТН №590012989132141 здійснив її пересилання до ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор». З метою конспірації ОСОБА_7 , за вказівкою ОСОБИ, відправником посилки зазначив вигадану особу ОСОБА_10 , а отримувачем ОСОБА_11 , який утримувався в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» та не був обізнаний про злочинні наміри згаданої групи осіб.
У подальшому 10.01.2025 року у період часу з 15 год 52 хв по 16 год 21 хв у ході проведення у приміщенні ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» огляду посилки із ТТН №590012989132141 на ім`я ОСОБА_11 , у пляшці з під шампуню марки «Balea» виявлено та вилучено три поліетиленові пакетики із особливо небезпечною психотропною речовиною обіг якої заборонено - PVP масою 0,5503 г, 0,0913 г, 0,3051 г, яку ОСОБА, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ІНШОЮ ОСОБОЮ умисно, незаконно повторно, придбали, перевезли, зберігали та переслали в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» з метою подальшого збуту серед осіб, які утримуються у даній установі.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, а саме в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні та пересиланні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин у місця позбавлення волі, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб.
16.12.25 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 було укладено угоду про визнання винуватості за якою обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за ст. 307 ч.2 КК України сторони узгодили прокарання. 

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16.12.2025 року покарання за ст.307 ч.2 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до ст.70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2025 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. А також зарахувати обвинуваченому у строк покарання частково відбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2025 року.
Мотивуючи свої вимоги, прокурор зазначає, що в резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів, рішення про винуватість особи із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, рішення про призначеня узгодженої сторонами міри покарання за кожним з обвинувачень та остаточна міра покарання, а також інші відомості, передбачені ст. 374 цього Кодексу. Водночас суд першої інстанції всупереч зазначеним вимогам у резолютивній частині вироку не зазначив про призначення  ОСОБА_7 узгодженого сторонами угоди додаткового покарання за ст. 307 ч. 2 КК України у виді конфіскації майна, у тому числі й при визначенні остаточного покарання.
Зазначає, що судом не враховано, що відповідно до п.5 угоди про визнання винуватості від 16.12.2025 року сторони узгодили призначення ОСОБА_7 покарання за ст. 307 ч. 2 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2025 року, остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Таким чином, на думку сторони обвинувачення, суд без будь-якого обґрунтування під час затвердження угоди призначив менш суворе покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , ніж було узгоджено сторонами.

Узагальнені доводи учасників апеляційного перегляду провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, та призначити  ОСОБА_7 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16.12.2025 року покарання за ст.307 ч.2 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до ст.70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2025 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. А також зарахувати обвинуваченому у строк покарання частково відбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2025 року.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували проти апеляційних вимог прокурора. 
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників апеляційного перегляду провадження, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, та виходить з наступного. 

Мотиви, з яких виходив суд при винесенні вироку з посиланням на норми кримінального та процесуального закону. 

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 475 ч. 2 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.
Аналогічні положення кореспондуються із п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», згідно з яким вирок, яким затверджено угоду, має відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків, визначених ст. 374 КПК України, із урахуванням особливостей, передбачених ст. 475 КПК України.
На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції не було дотримано.
Відповідно до ст.404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
На переконання апеляційного суду та як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження, вірно кваліфікував дії обвинуваченого і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, які в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються, а тому перевірці в апеляційному порядку не підлягають.
Водночас доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині призначення покарання, дають достатні підстави апеляційному суду для скасування оскаржуваного вироку на підставі ст. 409 ч. 1 п. 3,4, ст. 412 КПК України.
Відповідно до положень ст. 468 ч. 1 п. 2 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.Згідно з вимогами ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжких злочинів.
Положеннями ст. 475 ч. 3 КПК України передбачено, що мотивувальна частина вироку на підставі угоди має містити: формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа; відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання; мотиви, з яких суд виходив при вирішенням питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, яким він керувався.
У резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів, рішення про винуватість особи із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання за кожним з обвинувачень та остаточна міра покарання, а також інші відомості, передбачені статтею 3 7 4 цього Кодексу.
Відповідно до ст.52 ч.4 КК України за одне кримінальне правопорушення може бути призначено лише одне основне покарання, передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. До основного покарання може бути приєднане одне чи кілька додаткових покарань у випадках та порядку, передбачених цим Кодексом.
Статтею 59 частиною 2 КК України визначено, що конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_7 інкримінується кримінальне правопорушення, передбачене ст.307 ч.2 КК України, санкція статті якого передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
В ході судового розгляду сторони провадження дійшли домовленості та уклали угоду про визнання винуватості відповідно до санкції ст.307 ч.2 КК України із зазначенням основного та додаткового покарання. Зі змісту угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_6 , вбачається що сторони при призначені покарання дійшли домовленості та узгодили міру покарання ОСОБА_7 за ст. 307 ч. 2 КК України у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Станом на 26.11.2025 року невідбута ОСОБА_7 частина покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2025 року становила 6 років 4 місяці 30 днів. А тому відповідно до ст.70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2025 року, узгоджено остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Однак, суд першої інстанції при прийняті рішення не призначив узгоджену сторонами угоди міру покарання та, як наслідок, затвердивши угоду про визнання винуватості, укладену 16.12.2025 року між прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_6 , призначив ОСОБА_7 лише основне покарання, тобто менш суворе ніж зазначене в угоді. 
За таких обставин, затвердження судом угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 за участю захисника не відповідає вимогам закону, оскільки судом першої інстанції обвинуваченому призначено покарання, яке не узгоджено сторонами угоди.
У відповідності до ст. 407 ч. 1 п. 3 КПК України, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок. Згідно з ст. 409 ч. 1 п. 4 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.  За вимогами ст. 420 ч. 1 п. 4 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Отже, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку про скасування вироку щодо ОСОБА_12  в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку в цій частині, у відповідності з вимогами ст. 420 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2025 року щодо  ОСОБА_7  скасувати в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 307 ч. 2 КК України, узгоджене сторонами відповідно до угоди про визнання винуватості від 16.12.2025 року за ст. 307 ч. 2 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2025 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 частково відбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2025 року з 26.03.2025 року по 17.03.2026 року.

В іншій частині вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення , а особою що тримається під вартою протягом цього строку дня отримання копії вироку. 

Судді:

ОСОБА_1      ОСОБА_3   ОСОБА_2