ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2026 р. Справа№ 910/2092/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Ходаківської І.П.
суддів: Євсікова О.О. 
Демидової А.М. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:
від позивача: не з`явились 
від відповідача: Алієв Д. А.
від третьої особи: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінкстарс"

на рішення господарського суду міста Києва від 23.09.2025 (повний текст рішення складено 02.10.2025)

у справі № 910/2092/25 (суддя Мандриченко О. В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінкстарс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Екстра-Інвест";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пилипчук Віталій Григорович

про визнання права власності та зняття арешту з майна

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лінкстарс" звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою про:
- визнання права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінкстарс" на транспортні засоби: Екскаватор-навантажувач марки Caterrpillar 428F2, 2015 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований 25.01.2021, та автомобіль марки Skoda, модель Octavia A5, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 , 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , на які фактично накладено арешт відповідно до постанови про арешт майна боржника від 03.12.2021, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчуком Віталієм Григоровичем в рамках ВП № НОМЕР_12;
- скасування арешту і заборони відчуження (в тому числі зняття з обліку та/або перереєстрацію, інше розпорядження) в частині, що стосується іншого транспортного засобу - Екскаватор-навантажувач марки Caterrpillar 428F2, 2015 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований 25.01.2021, шо був накладений 03.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчуком Віталієм Григоровичем на підставі постанови про арешт майна боржника від 03.12.2021 у виконавчому провадженні № НОМЕР_12 та вилучення відповідного запису про обтяження, здійсненого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, та припинення його розшуку;
- скасування арешту і заборони відчуження (в тому числі зняття з обліку та/або перереєстрацію, інше розпорядження) в частині, що стосується транспортного засобу - Skoda, модель Octavia A5, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 , 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , що був накладений 03.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчуком Віталієм Григоровичем на підставі постанови про арешт майна боржника від 03.12.2021 у виконавчому провадженні № НОМЕР_12 та вилучення відповідного запису про обтяження, здійсненого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, та припинення його розшуку.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням права Позивача на першочергове задоволення своїх вимог. Позивач зазначає, що не має змоги реалізувати своє пріоритетне право отримати транспортні засоби через наявність арешту, накладеного приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчуком Віталієм Григоровичем.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення.

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.09.2025 у справі № 910/2092/25 в задоволенні позову відмовлено. 

Рішення мотивоване тим, що позов не пред`явлено до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпро Інжиніринг", хоча позовні вимоги безпосередньо стосуються його прав та обов`язків. При цьому, відсутні підстави для залучення співвідповідача до участі у справі. Розгляд справи без участі належного співвідповідача унеможливлює вирішення питання про права та обов`язки всіх заінтересованих сторін.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 23.09.2025 у справі №910/2092/25, ТОВ "Лінкстарс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати згадане рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Зокрема, скаржник зазначає, що на користь ТОВ "Лінкстарс" 16.02.2024 було відступлено право вимоги щодо стягнення заборгованості з ТОВ Будівельна компанія "Екстра-Інвест", апелянт є обтяжувачем майна відповідача, який має пріоритет в черговості задоволення своїх вимог перед іншими кредиторами відповідно до ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Скаржник зазначив, що не має позовних вимог до ТОВ "Гіпро Інжиніринг" та не має будь-яких фінансових спорів чи претензій матеріального характеру до цієї компанії. 

Відзиви на апеляційну скаргу до суду не надходили. 

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2025 зазначену апеляційну скаргу у справі № 910/2092/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І. П., судді: Владимиренко С. В., Демидова А. М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Лінкстарс" на рішення господарського суду міста Києва від 23.09.2025 у справі № 910/2092/25 залишено без руху, надано час для оплати судового збору в сумі: 18 168,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Лінкстарс" на рішення господарського суду міста Києва від 23.09.2025 у справі №910/2092/25, витребувано невідкладно матеріали цієї справи з господарського суду міста Києва. Призначено до розгляду апеляційну скаргу ТОВ "Лінкстарс" на рішення господарського суду міста Києва від 23.09.2025 у справі № 910/2092/25 повідомлено сторін, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 21.01.2026.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 продовжено строк розгляду апеляційної скарги ТОВ "Лінкстарс" на рішення господарського суду міста Києва від 23.09.2025 у справі № 910/2092/25, розгляд справи № 910/2092/25 відкладено на 04.03.2026.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/754/26 від 24.02.2026 у справі № 910/2092/25, у зв`язку із перебуванням судді Владимиренко С.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2026 справу № 910/2092/25 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Євсіков О.О., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2026 прийнято до провадження апеляційну скаргу ТОВ "Лінкстарс" на рішення господарського суду міста Києва від 23.09.2025 у справі № 910/2092/25 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Ходаківська І. П., судді: Євсіков О. О., Демидова А. М. Призначено апеляційну скаргу до розгляду у судовому засіданні на 19.03.2026.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 розгляд справи відкладено на 02.04.2026.

Присутній у судовому засіданні 02.04.2026 представник відповідача визнав позов і підтримав апеляційну скаргу.

Позивач та третя особа явку своїх представників у судове засідання 02.04.2026 не забезпечили. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

До визначеної дати проведення судового засідання від учасників справи не надійшло заяв чи клопотань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, із вказівкою на наявність обставин, які б об`єктивно унеможливили розгляд справи у судовому засіданні 02.04.2026 .

Враховуючи, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю представників позивача та третьої особи.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

11.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ульма опалубка Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Екстра-Інвест" (далі - відповідач) укладено договір оренди №187/03-21, згідно якого відповідач отримав у строкове платне користування майно, згідно специфікації (додаток 1 до договору оренди).

З метою забезпечення виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди №187/03-21, сторони уклали договір застави від 03.08.2021.

Згідно договору застави від 03.08.2021 зареєстрованого в реєстрі за №823, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гордієнко О.В., відповідач передав Товариству з обмеженою відповідальністю "Ульма опалубка Україна" в заставу наступне майно: Екскаватор-навантажувач, марки CATERRPILLAR 428F2, 2015 року випуску, заводський номер НОМЕР_6 , двигун № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , зареєстрований 25 січня 2021 року, належний Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Екстра-Інвест", на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , виданого 25.01.2021 ГУ Держпродспоживслужба в м. Києві.

Через порушення відповідачем умов договору оренди в частині своєчасної оплати, 1 лютого 2024 року між ТОВ "Ульма опалубка Україна" та ТОВ "БК "Екстра-Інвест" було підписано Додаткову угоду №9 до основного Договору оренди №187/03-21 від 11.03.2021 року, що мала на меті врегулювання питання заборгованості.

Відповідно до Додаткової угоди №9 до Договору оренди №187/03-21 від 11.03.2021 року сторони дійшли згоди про наступне: відповідач визнає нарахований Товариством з обмеженою відповідальністю "Ульма опалубка Україна" розмір пені в розмірі 401445,66грн. і зобов`язується добровільно сплатити її у строк не пізніше 12.02.2024 (п. 1 угоди); сторони домовилися, що у разі несвоєчасної сплати пені Товариство з обмеженою відповідальністю "Ульма опалубка Україна" вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет застави за укладеним сторонами договором застави від 03.08.2021 (п. 2 угоди).

Як зазначає Товариство з обмеженою відповідальністю "Лінкстарс" (далі - позивач), станом на 12.04.2024 відповідач не сплатив Товариству з обмеженою відповідальністю "Ульма опалубка Україна" узгоджену суму пені та основного зобов`язання, чим порушив взяті на себе обов`язки, визначені пунктом 1 Додаткової угоди №9 до Договору оренди №187/03-21 від 11.03.2021, а відтак, з 13.02.2024 у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ульма опалубка Україна" виникло право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет застави. 

Позивач зазначає, що згідно з умовами Договору про відступлення права вимоги від 16.02.2024 (реєстровий №534, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Воловиченко В.В.), ТОВ "Ульма опалубка Україна" передало, а ТОВ "Лінкстарс" прийняло у повному обсязі права та обов`язки за Договором застави від 03.08.2021 (реєстровий №823, посвідчений приватним нотаріусом Гордієнко О.В.). Відповідно до п 3 вказаного правочину, до Позивача перейшов статус заставодержателя з усіма відповідними правами та обов`язками.

Позивач зазначає, що станом на дату подання позову заставне майно перебуває під обтяженням, накладеним приватним виконавцем Пилипчуком Віталієм Григоровичем (виконавче провадження НОМЕР_13 від 02.12.2021). Наявність у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису про арешт екскаватора-навантажувача перешкоджає Позивачу реалізувати право на звернення стягнення на предмет застави, оскільки встановлена заборона відчуження унеможливлює його перереєстрацію чи інше розпорядження ним.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що право застави ТОВ "Ульма опалубка Україна" було зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна раніше - 03.08.2021. А оскільки арешт у виконавчому провадженні НОМЕР_13 накладено приватним виконавцем Пилипчуком В.Г. пізніше, а саме - 02.12.2021, ТОВ "Лінкстарс", як правонаступник первісного обтяжувача, має вищий пріоритет перед вимогами ТОВ "Гіпро Інжирінг" у межах виконавчого провадження.

Крім того, Позивач зазначає, що автомобіль марки SKODA Octavia A5 (2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_4 ) з 02.11.2021 перебуває під обтяженням на користь громадянина ОСОБА_1 . Підставою виникнення даного приватного обтяження є договір застави транспортного засобу, укладений останнім із Відповідачем.

Як зазначає Позивач, вказаним договором застави було забезпечено виконання зобов`язань Відповідача за договором позики №К021121-1 від 02.11.2021. Згідно з умовами останнього, Відповідач зобов`язався повернути громадянину ОСОБА_1 суму позики у строк до 02.05.2022.

Позивач стверджує, що право вимоги щодо звернення стягнення на автомобіль марки SKODA перейшло до нього на підставі Договору про відступлення права вимоги від 14.02.2024 (реєстровий №186, посвідчений приватним нотаріусом Свтушок І.О.). З огляду на викладене, Позивач вважає, що набув законного права на задоволення своїх грошових вимог за рахунок зазначеного майна Відповідача.

Таким чином, позивач вважає, що зазначені транспортні засоби (Екскаватор-навантажувач, реєстраційний номер НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_1 та SKODA Octavia A5, VIN: НОМЕР_4 ) належать йому і він має вищий пріоритет перед іншими обтяжувачами.

Як підтверджується матеріалами справи, 17.03.2025 ТОВ "Будівельна компанія "Екстра-Інвест" подало до суду відзив на позовну заяву, в якому визнало позов та просило розглянути справу без участі відповідача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

За приписами ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

У ч. 1 ст. 334 ЦК України визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У розумінні зазначених приписів суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

У ст. 41 Конституції України, зокрема, визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Місцевим господарським судом встановлено, що 11.03.2021 між ТОВ "Ульма опалубка Україна" та ТОВ "Будівельна компанія "Екстра-Інвест" (відповідач) було укладено договір оренди №187/03-21, на виконання зобов`язань за яким сторони уклали нотаріально посвідчений договір застави від 03.08.2021 (реєстровий №823, нотаріус Гордієнко О.В.). 

З метою забезпечення виконання відповідачем своїх зобовязань за договром оренди №187/03-21, сторони уклали договір застави від 03.08.2021. Відповідно до договору застави відповідач передав, а ТОВ "Ульма опалубка Україна" прийняло в заставу екскаватор-навантажувач CATERRPILLAR 428F2 (2015 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , зареєстрований 25.01.2021 та належний ТОВ "Будівельна компанія "Екстра-Інвест" на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , виданого 25.01.2021 ГУ Держпродспоживслужба в м. Києві.

У зв`язку з несплатою відповідачем орендних платежів, 01.02.2024 сторони, ТОВ "Ульма опалубка Україна" та ТОВ "Будівельна компанія "Екстра-Інвест" уклали Додаткову угоду №9 до договору оренди №187/03-21 від 11.03.2021, якою відповідач визнав заборгованість по нарахованій пені в сумі 401 445,66 грн. та надав орендодавцю право звернення стягнення на предмет застави у разі несплати ним пені до 12.02.2024. 

Станом на 12.04.2024 зобов`язання по оплаті пені ТОВ "Будівельна компанія "Екстра-Інвест" не виконало, порушило свої зобовязання визначені в п.1 Додаткової угоди №9 до Договору оренди №187/03-21 від 11.03.2021. 

З огляду на вказане, право на задоволення вимог за рахунок заставного майна вважається таким, що виникло у ТОВ "Ульма опалубка Україна"з 13.02.2024. 

16.02.2024 ТОВ "Ульма оплубка України" та ТОВ "Лінкстарс" уклали договір про відступлення права вимоги, який зареєстрований за №534 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воловиченко В.В. Відповідно до п.1 даного договору ТОВ "Ульма оплубка України" передало, а ТОВ "Лінкстарс" набуло усіх прав та обов`язків заставодержателя за договором застави від 03.08.2021, посвідченого приватним нотаріусом Гордієнко О.В. за реєстровим номером №823, у розмірі вимоги 401445,66 грн.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є обтяжувачем екскаватора-навантажувача CATERRPILLAR 428F2, 2015 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , зареєстрований 25.01.2021, дата реєстрації зміни обтяжувача - 16.02.2024.

Вказане підтверджується витягами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №89181689 від 16.02.2024 та №74122164 від 03.08.2021, а отже, позивач має право вимагати від відповідача передачі предмета застави для звернення стягнення.

Водночас, автомобіль SKODA Octavia A5, шасі (кузов, рама) НОМЕР_10 , 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_11 , з 02.11.2021 перебував у заставі громадянина ОСОБА_1 для забезпечення повернення позики за договором №К021121-1 від 02.11.2021, відповідно до якого ТОВ "Будівельна компанія "Екстра-Інвест" зобов`язалось повернути ОСОБА_1 позику до 02.05.2022.

Право вимоги звернення стягнення на автомобіль SKODA Octavia A5, шасі (кузов, рама) НОМЕР_10 , 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_11 перейшло до позивача на підставі договору про відступлення права вимоги від 14.02.2021, який зареєстрований приватним нотаріусом Євтушок І.О. за №186. Наявність вказаного обтяження підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №89134150 від 14.02.2024. 

Отже, ТОВ "Лінкстарс" має право задовольнити свої вимоги за рахунок вказаного майна відповідача. 

Як встановлено судом, зазначені обставини не заперечуються відповідачем, та визнані ним у відзиві на позовну заяву. 

Однак реалізація цих прав позивачем, ТОВ "Лінкстарс" наразі неможлива через наявність арешту, накладеного на вказане майно (CATERRPILLAR 428F2, 2015 року випуску, заводський номер CAT0428FLYG00949, двигун № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , зареєстрований 25.01.2021, та SKODA Octavia A5, шасі (кузов, рама) НОМЕР_10 , 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_11 ) постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича від 03.12.2021 у межах виконавчого провадження НОМЕР_13. 

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 
10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

17.12.2024 позивач звернувся по електронній пошті до приватного виконавця Пилипчука В.Г. із заявою про звільнення заставного майна з-під арешту, мотивуючи вимогу набуттям пріоритетного права заставодержателя та необхідністю реалізації права на звернення стягнення. 

У відповіді від 18.12.2024 приватний виконавець повідомив про відсутність законних підстав для самостійного зняття арешту, оскільки перелік підстав, визначений ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", є вичерпним і не передбачає скасування обтяження за зверненням заставодержателя. Одночасно приватний виконавець роз`яснив позивачу, що у випадках, не охоплених вказаною статтею, арешт може бути знятий виключно на підставі рішення суду. 

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, виконавче провадження НОМЕР_13 відкрите на підставі наказу №910/7098/21, який виданий 18.10.2021 Господарським судом м. Києва про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Екстра-Інвест" (04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 15; ідентифікаційний код 42628574) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпро Інжиніринг" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 26, оф. 214; ідентифікаційний код 42616464) заборгованість у розмірі 2 188 304 грн. 38 коп. та судовий збір у розмірі 32 824 грн. 57 коп.

У межах вказаного провадження ТОВ "Будівельна компанія "Екстра-Інвест" має статус боржника, а ТОВ "Гіпро Інжиніринг" - стягувача, в інтересах якого приватним виконавцем і було накладено арешт на спірне майно.

В п. 9.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9, зазначено, що вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил підвідомчості (стаття 12 Господарського процесуального кодексу України) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган Державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору".

Вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності (стаття 20 Господарського процесуального кодексу України) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №916/3108/17).

Подібна за змістом позиція викладена у п.48 постанові Великої Палати Верховного Суду у від 26.11.2019 по справі №905/386/18 , де зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Такі справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб`єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 4 Господарського процесуального кодексу України. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

За змістом ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Тобто, Законом України "Про виконавче провадження" передбачено, що в разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно.

З огляду на вищевказане, місцевий господарський суд обґрунтовано вказав, що задоволення позову у даній справі може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпро Інжиніринг", який є стягувачем у виконавчому провадженні НОМЕР_13, яке відкрите на підставі наказу № 910/7098/21, який виданий 18.10.2021 Господарським судом м. Києва.

Визнання права власності на спірне майно у даній справі за позивачем та скасування його арешту напряму вплине на майновий інтерес, права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпро Інжиніринг", як стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_13, та може унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіпро Інжиніринг" має бути у даній справі співвідповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

За нормами ч. 1 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ГПК України, залучення співвідповідача є можливим виключно за клопотанням позивача. Оскільки Позивач такого клопотання не заявляв, місцевий господарський суд був позбавлений процесуальної можливості залучити ТОВ "Гіпро Інжиніринг" до участі у справі.

За змістом ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 

З огляду на порушення прав ТОВ "Гіпро Інжиніринг" (стягувача), суд першої інстанції, керуючись ч. 4 ст. 191 ГПК України, правомірно не прийняв визнання позову відповідачем, оскільки воно суперечить інтересам інших осіб. 

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (вказані висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18).

Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (даний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі № 203/2/19).

Місцевий господарський суд врахував висновки постанов Верховного Суду та Постанову Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 №9, згідно з яким спори про звільнення майна з-під арешту мають вирішуватися шляхом пред`явлення позову одночасно до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт (Стягувача), правомірно зазначив, що у даній справі Позивачем пред`явлено вимоги виключно до відповідача, натомість ТОВ "Гіпро Інжиніринг", в інтересах якого накладено арешт, до участі у справі як співвідповідач залучений не був. В цьому випадку відсутня процесуальна можливість прийняти рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача, оскільки структура позовних вимог є цілісною і задоволення будь-якої їх частини безпосередньо та невідворотно вплине на майнові права та обов`язки ТОВ "Гіпро Інжиніринг". 

Водночас, місцевий господарський суд вірно вказав, що тільки за умови належного складу відповідачів суд має процесуальну можливість встановити обґрунтованість вимог та прийняти законне рішення. З огляду на те, що позовні вимоги прямо зачіпають інтереси ТОВ "Гіпро Інжиніринг" як стягувача, а процесуальних підстав для його залучення з ініціативи суду (без клопотання позивача) закон не передбачає, розгляд справи за відсутності належного співвідповідача суперечить принципу всебічності та повноти розгляду обставин справи, оскільки не дозволяє остаточно вирішити питання про права та обов`язки всіх заінтересованих сторін.

Оскільки позивачем у даній справі не було залучено стягувача (ТОВ "Гіпро Інжиніринг") як належного співвідповідача, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад учасників справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, оскільки вимоги Позивача нерозривно пов`язані з правами ТОВ "Гіпро Інжинірінг", розгляд справи без його участі не може дозволити суду належним чином вирішити питання про права та обов`язки всіх заінтересованих сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. 

Колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні. 

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінкстарс" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 23.09.2025 у справі №910/2092/25 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повна постанова складена 06.04.2026.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська 

Судді О.О. Євсіков

А.М. Демидова