Справа № 756/2989/26
Номер провадження № 1-кп/756/1257/26

УКРАЇНА

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 26.02.2026 у кримінальному провадженні, яке внесене 30.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025105050000853, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Києво-Святошинського районного суду від 20.02.2026 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком 1 рік,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 29.10.2025 приблизно о 13:00 год., ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у останнього виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту. 
З метою реалізації свого умислу через додаток Telegram ОСОБА_3 знайшов оголошення про продаж психотропних речовин. Після чого, останній замовив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP та отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи номер розрахункового рахунку на який необхідно здійснити переказ грошових коштів у розмірі 400 грн. 
Після переказу грошових коштів у розмірі 400 грн, ОСОБА_3 було надіслано невстановленою особою місце розташування схованки із психотропної речовини з додатком у вигляді фотознімку та адреси: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, буд. 1.
Реалізуючи вказаний умисел, 29.10.2025, приблизно о 16:00 год., ОСОБА_3 прибув до місця схованки, яке вказане у повідомленні, а саме за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, буд. 1, де біля дерева побачив згорток ізоляційної стрічки чорного кольору в середині якої знаходився поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною світлого кольору. ОСОБА_3 , усвідомив, що вмістом поліетиленового пакету із речовиною світлого кольору є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, яку він попередньо замовив, узяв наведений згорток та поклав до правої кишені штанів, чим незаконно придбав та почав зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту.
Цього ж дня, 29.10.2025 приблизно о 16:02 год., ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, буд. 3, був зупинений працівниками поліції. На запитання працівників поліції щодо наявності у останнього заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_3 , повідомив, що має при собі згорток чорної ізоляційної стрічки в середині якого знаходився поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною світлого кольору, який знаходиться в правій кишені штанів, які були одягнені на ньому того дня.
Після чого, на місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду якої цього ж дня, 29.10.2025 за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, буд. 3, у присутності двох понятих, останній самостійно та добровільно надав для огляду та вилучення працівникам поліції, з правої кишені штанів, які були одягнені на ньому того дня, згорток чорної ізоляційної стрічки в середині якого знаходився поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною світлого кольору, який останній зберігав для власного вживання без мети збуту.
Під час кримінального провадження встановлено, що вилучена під час проведення слідчих дій кристалоподібна речовина білого кольору, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,494 г.
.
1.2. Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. 27.02.2026 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додані:
- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;
- матеріали кримінального провадження.
Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.
Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

2.2. Відповідно до частин 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. 
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

2.3. Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, під час судового розгляду були встановлені обставини, що викладені в пункті 1.1. вироку.

2.4. Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.
Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

2.5. Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконного придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено відсутність обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання останнього та обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання. 

3.2. Суд бере до уваги, що державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття, яка закріплена в обвинувальному акті.

3.3. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про спосіб незаконного придбання, як й інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Однак наведені відомості не є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. 

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

4.2. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.3. З урахуванням викладених обставин по справі, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності завданої матеріальної шкоди, особистості обвинуваченого, який раніше судимий, але учинив злдолчин до постановлення попереднього вироку, має повну загальну середню освіту, але офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність сталого матеріального стану, відсутності обставин, що обтяжують покарання та наявності обставин, що пом`якшують покарання, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

4.4. Окрім того, указані обставини доводять, що суд має у порядку ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів. Зокрема, ураховуючи обставини справи, особистість обвинуваченого, суд уважає можливим поглинути покарання, яке призначене вироком Києво-Святошинського районного суду від 20.02.2026 у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, покаранням у виді обмеження волі, призначеним цим вироком.

4.5. Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 

4. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

5.2. Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-25/66787 - НЗПРАП від 30.10.2025 у сумі 2674 грн 20 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

5.3. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса в речовині становить 0,494 г., яка зберігається у камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві - слід знищити.
Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покаранням, призначеного Києво-Святошинським районним судом від 20.02.2026 у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання в виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання в виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пунктів 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч.1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. 

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № СЕ-19/111-25/66787 - НЗПРАП від 30.10.2025 у сумі 2674 грн 20 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,494 грам, яка зберігається у камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя            ОСОБА_1