Справа № 524/12359/25
Провадження №2-о/524/32/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2026 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі: головуючого - судді Предоляк О..С., при секретарі судового засідання Косенко Р.Д., за участю заявника ОСОБА_1 , її представника - адвоката Циганкової І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення,
У С Т А Н О В И В:
У вересні 2025 року представник заявника ОСОБА_1 , - адвокат Циганкова І.І. звернулась до суду та просить встановити факт проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу зі січня 2014 року до призову загиблого військовослужбовця до лав Збройних Сил України 14 вересня 2024 року. В обґрунтування заяви зазначено, що в період зі січня місяця 2014 року по 14 вересня 2024 року, день призову до лав Збройних Сил України ОСОБА_2 , ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з  ОСОБА_2 як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу : до 13 серпня 2022 року у житловому будинку АДРЕСА_1 разом з батьками чоловіка, з серпня 2022 року до квітня 2024 року у м Світловодськ, з квітня 2024 року по серпень 2024 року у місті Дніпро, з серпня 2024 року сім`я переїхала до міста Кременчук. Разом з ними проживає її син від першого шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та спільні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стверджує, що за час спільного проживання між заявником та ОСОБА_2 склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю, зокрема, але не виключно вони займались вихованням дітей, піклувались один про одного, вели спільний побут, спільно харчувались, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, займались благоустроєм житла у якому разом проживали, проводили взаємні витрати.
Після загибелі ОСОБА_2 за місцем фактичного проживання подружжя залишились особисті речі чоловіка та оригінали його особистих документів.
Згідно сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 повідомлено, що її цивільний чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Погребки Суджанського району, Курської області, російської федерації.
06 грудня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 
З метою оформлення одноразової грошової допомоги згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», заявник 15.05.2025 року звернулась із відповідною заявою та переліком документів до ІНФОРМАЦІЯ_5 . 04.08.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_8 , за наслідками розгляду заяви, листом за вих. № 1/5860, повідомив, що для оформлення одноразової грошової допомоги їй необхідно в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю із загиблим ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу.
Метою встановлення факту, про який просить заявник, є реалізація прав, як члена сім`ї особи, у зв`язку із загибеллю чоловіка під час виконання службових обов`язків та отримання передбачених законодавством виплат, компенсацій та пільг.
Ухвалою суду від 26.09.2025 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 14.01.2026 року відмовлено представнику заінтересованої особи - Міністерства оборони України про залишення заяви без розгляду. Витребувано інформацію.
Заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Циганкова І.І, в судовому засіданні підтримують заяву та просять визнати факт спільного проживання заявника з загиблим ОСОБА_2 . Заявник свідчила, що проживала з ОСОБА_2 з січня 2014 року як одна сім`я до його призову на військову службу 14 вересня 2024 року та за період спільного проживання вона та діти перебували на його утриманні. Заявник в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 чи іншому шлюбі не перебувала.
Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суду надані письмові пояснення.
Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_9 у судове засідання не прибув.
Суд, вислухавши пояснення заявника, її представника, заслухавши свідків та дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 14 вересня 2024 року ОСОБА_2 був призваний на військову службу.
Зі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 загинув у районі населеного пункту в районі населеного пункту Погребки Суджанського району, Курської області, російської федерації.
Згідно сповіщення №125 вбачається, що ОСОБА_1 сповіщено, що її цивільний чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , солдат військової частини НОМЕР_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо, виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу та незалежність у районі населеного пункту Погребки Суджанського району, Курської області, російської федерації.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожен окремо показали, що подружжя із січня 2014 і до серпня 2022 року мешкали у житловому будинку АДРЕСА_1 разом з батьками чоловіка, з серпня 2022 року до квітня 2024 року у м Світловодськ, з квітня 2024 року по серпень 2024 року у місті Дніпро, а з серпня 2024 року сім`я переїхала до міста Кременчук
Згідно листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області вбачається, що в архіві відділу відсутні актові записи про шлюб ОСОБА_1 . Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 розірвано за спільною заявою подружжя 11.10.2011 року, № актового запису 75.
У спадковому реєстрі відсутня інформація щодо реєстрації спадкової справи після смерті ОСОБА_2 . 
Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення чинного законодавства.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 по справі № 644/6274/16-ц вказано, що законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
З огляду на зазначені положення законодавства, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення в них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. У постанові від 3 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.
У пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄСПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» defacto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного кодексу України.
Згідно вимог частини четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
Згідно із частинами першою, другою статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 77 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За нормами статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 Цивільного процесуального кодексу України).
Заявник звернулася до суду з метою реалізації права отримання державної виплати, у зв`язку з загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_7 військовослужбовця ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання/проходження військової служби. 
Підстава вимоги проживання однією сім`єю як чоловік та жінки без реєстрації шлюбу тривалий час.
Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Відповідно до пункту 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
З метою отримання одноразової грошової допомоги та реалізації спадкових прав, заявник доводить проживання однією сім`єю як чоловік та жінки без реєстрації шлюбу з загиблим ОСОБА_2 . 
Проживання однією сім`єю як чоловік та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення деяких прав та обов`язків, зокрема, отримання передбачених виплат, у зв`язку з загибеллю військовослужбовця, прийняття спадщини, отримання пільг, пенсії.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу враховуються у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.
Суд, заслухавши свідчення свідків, встановивши відсутність спору, прийнявши до уваги позицію-заперечення представника Міністерства оборони України, вважає про наявність підстав для задоволення заяви.
Так, на підтвердження проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 ,, заявник ОСОБА_1 надала численну кількість спільних фотознімків подружжя здійснені в різний час та за різних подій, особисте листування між заявником та ОСОБА_2 
Судом допитані в судовому засіданні за клопотанням заявника в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які беззаперечно підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_2 та жінки ОСОБА_1 , починаючи з січня 2014 року по день його призову на військову службу .
Жодних сумнівів щодо обґрунтованості заяви у суду не виникло.
Отже, в судовому засіданні встановлено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з січня 2014 року по день призову військовослужбовця до лав Збройних Сил України ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_10 проживали разом та мали спільний побут, спільно виховували та забезпечували дітей.
Інші особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги після загибелі ОСОБА_2 не встановлені.
Встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу дасть заявнику можливість користуватись пільгами, які передбачені законодавством для членів сім`ї загиблого військового.
Оскільки факт спільного проживання вказаних осіб знайшов своє підтвердження та був доведений належними доказами, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 294, 315, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення- задовільнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу  ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1 з січня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Олена Предоляк