Справа №278/1379/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026065610000045 від 20.02.2026 про обвинувачення
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир Житомирського району Житомирської області, громадянина України, розлученого, із середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно із рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02.03.2015 за №278/5425/14-ц зобов`язано стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з 09.12.2014 року і до повноліття дитини.
Однак, ОСОБА_2 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02.03.2015 за №278/5425/14-ц, він зобов`язаний виплачувати кошти на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та всупереч зазначеного рішення, останній в період з 01.04.2024 по 31.01.2026 злісно ухиляється від сплати аліментів.
Так, ОСОБА_2 попереджено державним виконавцем Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів. Незважаючи на це, ОСОБА_2 будучи фізично здоровим, з метою злісного ухилення від сплати аліментів, умисно про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та з доходів аліментів не сплачував; у Житомирському обласному центрі зайнятості в Житомирській області, як шукаючий роботу, не перебував; заходів, спрямованих на погашення заборгованості не вживав, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 умисно не виплачує, чим допустив заборгованість по сплаті аліментів станом на 31.01.2026 в сумі 70411 гривень, що сукупно склало суму виплат більше ніж за три місяці.
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються обвинуваченим та його захисником, а також потерпілою, що слідує із їх заяв, долучених до обвинувального акту. Крім того, зазначені обставини підтверджуються зібраними в ході дізнання та долученими до обвинувального акта доказами, зміст та перелік яких не наводиться в силу ч. 2 ст. 382 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Обвинувальний акт надійшов разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні; обвинувачений не проти такого порядку розгляду обвинувального акта, останній беззаперечно визнає винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння. Суд не вбачає підстав для призначення судового розгляду обвинувального акта та виклику учасників кримінального провадження.
Потерпіла та її законний представник не заперечували щодо клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вищезазначеного діяння доведеною, і кваліфікує його за ч. 1 ст. 164 КК як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, є кримінальним проступком.
Суд враховує особу обвинуваченого, також те, що він раніше не судимий, на обліках у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває, був звільнений з військової служби та наразі перебуває на військовому обліку, офіційно не працевлаштований, отримував виплати допомоги по безробіттю, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває обліках наразі як одержувач пенсії та соціальних виплат.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, є щире каяття. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.
Враховуючи наведене, обставини вчиненого діяння, особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих та наявність однієї пом`якшуючої покарання обставини, суд дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_2 достатнім буде покарання, що не пов`язане з ізоляцією особи від суспільства, а тому призначає покарання у виді громадських робіт.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відсутні.
Підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.
Викривачі у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 382 КПК, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід  ОСОБА_2 не обирати.
Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча суддя ОСОБА_1