ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" лютого 2026 р. Справа №921/161/20
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого – судді МАТУЩАКА О.І. 
суддів СКРИПЧУК О.С.
КРАВЧУК Н.М. 

за участю секретаря судового засідання – ТЕЛИНЬКО Я.
представники сторін:
від ініціюючого кредитора – Лисий М.С. (в порядку самопредставництва);

розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 (вх.ЗАГС №01- 05/1153/25 від 15.04.2025)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 31.03.2025 (повна ухвала – 07.04.2025, суддя Хома С.О.)

у справі №921/161/20

за заявою арбітражного керуючого Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайбуд М" Бандоли Олександра Олексійовича, м. Київ

про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Скайбуд М"

до відповідачів: 1) ОСОБА_2 , м.Тернопіль

2) ОСОБА_3 , Харківська область, смт. Нова Водолага

3) ОСОБА_4 , м. Львів

4) ОСОБА_5 , Донецька область, м.Горлівка

5) ОСОБА_6 , Тернопільська область, с.Рожанівка

6) ОСОБА_7 , м.Тернопіль

у справі  №921/161/20
за заявою ініціюючого кредитора Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк", м.Київ

до боржника  Товариство з обмеженою відповідальністю "Скайбуд М", м. Тернопіль

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 20.07.2020 відкрито провадження у справі № 921/161/20 про банкрутство ТОВ «Скайбуд М». Визнано безспірними грошові вимоги ініціюючого кредитора ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» у розмірі 1 045 100,00 грн збитків; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника, а розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Солдаткіна С.В.
Ухвалою від 05.10.2020 за наслідками проведеного підготовчого засідання до реєстру вимог кредиторів, внесено вимоги єдиного кредитора ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» загалом у сумі 7 439 676,5 грн.
Постановою від 14.12.2020 припинено процедуру розпорядження майном, боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців - до 14.12.2021, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гусака Ю.М.
Ухвалою від 23.11.2022 призначено ліквідатором боржника, - арбітражного керуючого Бандолу О.О.
13.06.2024 через систему Електронний суд ним подана про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ «Скайбуд М» у сумі 7 464 900,5 грн на його колишніх керівників виконавчого органу, зокрема: ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 у зв`язку із доведенням боржника до банкрутства.
Позовна заява мотивована тим, що під час ліквідаційної процедури боржника виявлено факт зникнення 25-ти транспортних засобів, що належать ТОВ «Скайбуд М», які ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.12.2021 у цій же справі оголошені в розшук.
31.03.2023 проведено інвентаризацію активів та зобов`язань боржника, за наслідками якої будь-яких активів в боржника (в т.ч. дебіторської заборгованості) не виявлено.
Аналіз фінансового стану банкрута, зокрема показника забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами, який визначається як відношення суми активів боржника до його позикового капіталу (суми довгострокових та поточних зобов`язань) станом на 23.11.2022 є меншим за нормативне значення та дорівнює нулю, тобто розмір позикового капіталу боржника є більшим за розмір його загальних активів за балансовою вартістю, що свідчить про стійку неплатоспроможність боржника, а саме, неможливість станом на 23.11.2022 погасити свою заборгованість у повному обсязі за рахунок активів підприємства. Відповідно до звіту від 30.06.2024 за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності встановлено, що показник забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами протягом періоду 2015-2017, обчислений на підставі фінансової звітності був нижчим граничного значення 1,0 та його значення станом на початок 2015 року та станом на кінець 2017 року було рівним 0,98 та 0,75 відповідно. Показник забезпечення зобов`язань боржника його оборотними активами був нижчим граничного значення 1,0. На початок 2015 року даний показник дорівнював 0,42 та на кінець 2017 року 0,75. Розмір чистих активів протягом досліджуваного періоду мав від`ємне значення та станом на початок 2015 року дорівнював (-5842,0) тис. грн, та (-87489,0) тис. грн на кінець 2017 року, зменшення розміру чистих активів становило (-81647,0) тис. грн. Тому, фінансовий стан боржника на початок 2015 року та на кінець 2017 року характеризувався ознаками надкритичної неплатоспроможності, що відповідають фінансовому стану банкрутства. Основний вид діяльності боржника передбачав отримання доходів від вантажних перевезень та відповідно понесення витрат на зарплату водіїв, обслуговування транспортних засобів та пальне. Доходи та витрати даного виду діяльності мають накопичувальний характер, тому цілеспрямоване формування збитку надаючи дану послугу за ціною нижче собівартості є недоцільним.
За результатами проведеного аналізу, ліквідатор зробив висновок про наявність дій з доведення до банкрутства протягом періоду 2015-2017 років.
Ухвалою суду від 31.03.2025, яка є предметом оскарження і розгляду суду апеляційної інстанції, відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності у повному обсязі. 
Така ухвала мотивована тим, що ліквідатор як особа, до повноважень якого входить обов`язок проводити аналіз фінансового стану банкрута згідно ст.61 КУзПБ, не довів наявність усіх складових господарського правопорушення, зокрема, яке б свідчило про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідачів та наявністю негативних наслідків для кредиторів.
Сама по собі неплатоспроможність боржника не може однозначно свідчити про наявність причинно-наслідкового зв`язку із діями керівника/засновника (учасника) боржника, оскільки положення ч. 2 ст. 61 КУзПБ не встановлюють ознак доведення до банкрутства, які можуть стати підставою для покладення субсидіарної відповідальності на керівників боржника.
Не погоджуючись із такою ухвалою, ліквідатором боржника (арбітражним керуючим) ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу у якій просить її скасувати та постановити нове судове рішення про повне задоволення заяви про покладення субсидіарної відповідальності на відповідачів. 
Така апеляційна скарга загалом обґрунтована тим, що:
- винними особами у розтраті майна боржника (зникнення 25-ти вантажних автомобілів) винні посадові особи боржника – відповідачі;
- всупереч вимог ч.5 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в період настання стійкої неплатоспроможності у 2017 році, керівні органи не зверталися до суду про відкриття провадження у справі про банкрутство;
- суд першої інстанції всупереч вимог ст.ст. 13 та 74 ГПК України, поклав увесь тягар доведення вини відповідачів на ліквідатора без належної оцінки із витребовуванням доказів.
08.05.2025 кредитором – ПАТ «Укргазбанк» подано заяву у формі письмових пояснень до суду апеляційної інстанції про підтримання доводів та вимог апеляційної скарги ліквідатора боржника.
Дослідивши матеріали справи в сукупності з доводами та обгрунтуваннями апелянта та кредитора, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність апеляційної скарги із прийняттям рішення про відмову у її задоволенні із залишенням без змін оскаржуваної ухвали суду першої інстанції. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, згідно листа № 190/28-02 від 05.02.2025 Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, надано відомості щодо керівників, засновників та учасників ТОВ «Скайбуд М», а саме:
– ОСОБА_2 , засновник з 20.02.2012 по 06.03.2012 (розмір частки 100% - 1000,00 грн.). Директор з 20.02.2012 по 18.02.2015;
- ОСОБА_8 , (розмір частки 100% - 1000,00 грн.) Засновник з 06.03.2012 по 08.02.2013, юридична особа, що діє згідно законодавства Республіки Кіпр. Відповідно до протоколу № 06-03-2012 загальних зборів ТОВ «Скайбуд М» від 06.03.2012, ОСОБА_2 відчужив частку 100% - 1000,00 грн. в статутному капіталі на користь ОСОБА_8 ;
- Самсонгер Холдінг Лімітед (нова назва Логістгруп Лімітед), юридична особа, що діє згідно законодавства Республіки Кіпр, частка 99% - 990,00 грн.
- Приватне підприємство «Інтегро Комерц», юридична особа, що діє згідно законодавства України, частка 1% - 10,00 грн. Засновники з 08.02.2013 по 30.04.2015 відповідно до протоколу № 08-02-2013 загальних зборів ТОВ «Скайбуд М» від 08.02.2013 ОСОБА_8 відчужило свою частку (100% - 1000,00 грн.) наступним юридичним особам: ОСОБА_9 - частка 99% - 990,00 грн, Приватне підприємство «Інтегро Комерц» частка 1% - 10,00 грн;
- ОСОБА_3 , директор з 19.02.2015 30.04.2015. Відповідно до протоколу № 18/02/2015 загальних зборів ТОВ «Скайбуд М» від 18.02.2015 звільнено з посади директора ОСОБА_2 та обрано директором ОСОБА_3 ;
- ОСОБА_4 , засновник з 30.04.2015 по 29.07.2015 (розмір частки 100% - 1000,00 грн), директор з 01.05.2015 по 29.07.2015. Відповідно до протоколу № 30-04-2015 від 30.04.2015 загальних зборів ТОВ «Скайбуд М» юридичні особи: Логістгруп Лімітед та ПП «Інтегро Комерц» відчужили ОСОБА_4 свої частки;
- ОСОБА_10 з 29.07.2015 по 21.06.2017 (розмір частки 100% - 1000,00 грн), директор з 30.07.2015 по 05.10.2015. Відповідно до протоколу № 29-07-2015 від 29.07.2015 загальних зборів ТОВ «Скайбуд М» ОСОБА_4 відчужив свою частку 100% ОСОБА_10 ; 
- ОСОБА_11 , засновник з 21.06.2017 по 06.03.2018 (розмір частки 100% - 1000,00 грн). Директор з 06.10.2015 по 06.03.2018. Відповідно до протоколу № 05-10-2015 від 05.10.2015 загальних зборів ТОВ «Скайбуд М» звільнено ОСОБА_10 з посади директора 05.10.2015 і обрано директором ОСОБА_11 з 06.10.2015. Відповідно до протоколу № 21-06-2017 від 21.06.2017 загальних зборів ТОВ «Скайбуд М» ОСОБА_10 відчужив свою частку 100% ОСОБА_11 ;
- ОСОБА_7 , засновник з 06.03.2018 по станом на сьогоднішній день (розмір частки 100% - 1000,00 грн). Директор з 07.03.2018 по станом на сьогоднішній день. Відповідно до протоколу № 03/18 від 06.03.2018 загальних зборів ТОВ «Скайбуд М» відбувся перерозподіл часток з ОСОБА_11 на ОСОБА_7 (частка 100 %). Звільнено з 06.03.2018 з посади директора ОСОБА_11 та призначено з 07.03.2018 директором ОСОБА_7 . 
Згідно відомостей наданих Головним управлінням статистики у м. Києві від 30.10.2023 за № 02.2-02-4-23 щодо керівників ТОВ «Скайбуд М» у період з дати створення по 14.12.2020, а саме:
- з 20.02.2012 ОСОБА_2 ;
- з 19.02.2015 ОСОБА_3 ;
- з 07.05.2015 ОСОБА_4 ;
- з 04.08.2015 ОСОБА_10 ;
- з 13.10.2015 ОСОБА_11 ; -
- з 12.03.2018 ОСОБА_7 .
Відповідно до даних ЄДР юридичну особу ПП «Інтегро Комерц» припинено 16.01.2016 згідно запису № 11031170021038406 на підставі сдового рішення Господарського суду Запорізької області про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом від 11.01.2016 у справі № 908/5365/15.
Відповідно до ч.1 ст. 619 ЦК України, договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.
Частиною 2 ст. 61 КУзПБ передбачено, що під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника-юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.
Визначене нормами КУзПБ правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності, як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю, відповідно до закону, необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності.
Об`єктом вказаного правопорушення та захисту при покладенні субсидіарної відповідальності є права кредиторів на задоволення вимог до боржника, що лишились не задоволеними у справі про банкрутство.
В підтвердження настання обставин стійкої неплатоспроможності і не звернення до суду із заявою відкриття провадження у справі про банкрутство, що є підставою заяви притягнення посадових осіб і засновників боржника до субсидіарної відповідальності, ліквідатором суду надано та обґрунтовано лише звітом ФОП А.В. Юрківа від 30.06.2023 за результатами проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ «Скайбуд М» на предмет виявлення ознак неплатоспроможності, дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства, протягом періоду 2015-2017 років.
З цього приводу судом першої інстанції вірно зроблено висновок, що такий звіт, не є безумовним доказом доведення боржника до банкрутства, а його наявність (або його недоліки) чи відсутність не є визначальним критерієм притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності, оскільки встановлення підстав для її покладення належить до дискреційних повноважень суду, які здійснюються судом за результатами сукупної оцінки всіх наявних у справі доказів, в тому числі й цього звіту, який є лише одним із засобів доказування (аналогічний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 03.11.2022 у справі № 908/2694/20 та від 22.04.2021 у справі №915/1624/16, який в силу ч.4 ст. 236 ГПК України підлягає врахуванню під час здійснення правосуддя).
Окрім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, у зникненні (позбавленні активів) - 25 автомобілів є вина будь-кого із відповідачів як засновників, чи керівників виконавчого органу боржника, а факт реєстрації правоохоронним органом кримінального провадження з цього приводжу без вироку суду як преюдиційного документу в силу ч.4 ст. 75 ГПК України, не може бути доказом настання субсидіарної відповідальності. 
При цьому, оцінюючи будь-які дії/бездіяльність засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо покладення на них субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, суд має відмежовувати дії та обставини, які належить до ризиків підприємницької та/або господарської діяльності (ст. 42 чинного на час вирішення спірних правовідносин ГК України).
Суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення) (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.01.2024 у справі №910/6614/20).
При цьому, виходячи з положень ст. 73 та ч. 1 ст. 74 ГПК України (щодо покладеного на сторону/учасника у справі про банкрутство тягаря доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень), судом першої інстанції також зроблено правильний висновок, що обставини існування або відсутності будь-якого із елементів/ складових об`єктивної сторони цивільного правопорушення (стверджуваних або заперечуваних: вчинення дії, бездіяльність, існування боргу в період вчинення боржником майнової дії тощо), мають бути доведені у встановленому законом порядку належними та допустимими доказами.
Відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), та відповідно не надає можливості визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на таких суб`єктів (зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 15.02.2022 у справі №927/219/20, від 16.06.2020 у справі №910/21323/16).
На ліквідатора, відповідно до ч. 5 ст. 61 КУзПБ, покладається обов`язок доведення причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) суб`єкта відповідальності та негативними наслідками (неплатоспроможністю боржника та відсутністю майна для задоволення вимог його кредиторів у процедурі банкрутства).
Господарський суд, відповідно до ст. 86 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.
Таким чином суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що покладені в основу заяви ліквідатора обставини не доводять наявності вини у діях чи бездіяльності колишніх керівників та учасників ТОВ «Скайбуд М» в доведенні до банкрутства, причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю та стійкою неплатоспроможністю банкрута, що виключає можливість задоволення заяви ліквідатора банкрута про покладення субсидіарної відповідальності по зобов`язаннях боржника у зв`язку із доведенням його до банкрутства.
Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду – без змін.
В силу вимог п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України та у зв`язку із відхиленням вимог апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції залишається за апелянтом.
Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 270, 275 - 276, 281- 284 ГПК України, 
Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ліквідатора боржника ТОВ «Скайбуд М» (арбітражного керуючого) Бандоли О.О. залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 31.03.2025 у справі № 921/161/20 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення, враховуючи умови та особливості, встановлені у ст. 9 КУзПБ.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК 

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК