КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №757/16436/25 Головуючий у І інстанції - Бусик О.Л.
апеляційне провадження №22-ц/824/1280/2026 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 квітня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2025 року 
у справі за позовом Акціонерного товариства «Асвіо Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 

установив:

У квітні2025 року АТ «Асвіо Банк» звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що20 вересня 2018 року між ним та ОСОБА_1 був укладений договір №1398/3 про користування індивідуальним сейфом (для фізичних осіб). Дія вищевказаного договору сторонами подовжувалась неодноразово.
Воно виконало свої зобов`язання згідно умов Договору про користування індивідуальним сейфом та надало в користування Клієнту індивідуальний сейф.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Договором про користування індивідуальним сейфом в частині оплати наданих послуг за користування сейфом після закінчення строку користування сейфом, а також зобов`язання щодо одержання майна та повернення ключів від наданого сейфу, на адресу останньої, воно направило повідомлення від 02 січня 2025 року за вих. №5 з вимогою негайної сплати заборгованості за користування сейфом після закінчення строку оренди відповідно до п. 3.2.9. Договору, та витрат пов`язаних з відкриттям сейфу.
Однак, вище зазначене повідомлення було проігноровано Боржником та залишено без виконання.
На підставі вищезазначеного, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 ним за Договором про користування індивідуальним сейфом станом на 28 березня 2025 року становить 9035 грн., в тому числі: прострочена комiciя - 2035 грн.; аварійне відкриття сейфу - 7000 грн.
З урахуванням наведеного, воно було змушене звернутися до суду за захистом своїх прав.
Просило суд, стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість, що становить 9035 грн., яка складається з простроченої комісії - 2035 грн., аварійного відкриття сейфу - 7000 грн., а також стягнути судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2025 року зазначений вище позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Асвіо Банк» заборгованість у розмірі 9035 грн., витрати з оплати судового збору у розмірі 3028 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, вважаючи, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що з оскаржуваного рішення вбачається, що судом взагалі не надано оцінки будь-яким доказам та твердженням, наданих нею, зокрема, щодо відсутності у товариства, яке здійснювало аварійне відкриття сейфу відповідних КВЕДів діяльності, а також порушення правил первісних бухгалтерських документів, оскільки відповідна сплата за вказані послуги була здійснена позивачем ще до фактичного надання таких послуг, а також інші шахрайські дії позивача, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях до них.
Вказує, що Договір було розірвано саме в день сплати заборгованості за період, який не був охоплений додатковою угодою №5 від 02 лютого 2024 року, а саме 30 жовтня 2024 року.
Вона зверталася до позивача з вимогою щодо розірвання Договору ще 11 вересня 2024 року, водночас, реалізуючи намір ввести її в оману, позивач в усному порядку відмовив у реалізації наданого права, оскільки надана нею довіреність не містила конкретизації щодо закриття банківського сейфу згідно саме вказаного Договору. 
Підсумовуючи вищевикладене, вказує, що позивач втратив право на продовження нарахування вартості користування індивідуальним банківським сейфом та додаткової пені у зв`язку з своєю ж помилкою, оскільки надання помилкової суми до сплати та як наслідок, сплата не в повному обсязі вартості наданої послуги звільнила її від обов`язку подальшого виконання розірваного Договору. 
Крім того, зазначає, що позивач свідомо вводить суд в оману, зазначаючи про не звернення нею до позивача в будь-який спосіб до 30 жовтня 2024 року, оскільки нею були вчинені усі можливі дії щодо добровільного розірвання Договору, а також в подальшому сплачено надмірно нараховану заборгованість за період з 01 липня 2024 року по 30 жовтня 2024 року. Подальше нарахування будь-яких коштів за відсутності можливості як розірвати договір, так навіть віддати ключі від індивідуального банківського сейфу обумовлена тим, що позивач відмовлявся приймати вказані ключі та розірвати Договір, оскільки на його суб`єктивну думку, подана нею довіреність не передбачала вказаних дій.
Позивачем вчинено умисні дії щодо унеможливлення отримати нею копію Договору, умисно не зазначено про наявність у неї обов`язку повернути ключі від банківського сейфу, умисно зазначена інша сума до сплати за користування банківським сейфом після спливу Договору, умисно продовжений Договір після спливу його строку та у зв`язку з неможливістю його розірвати, вважає, що її заборгованість перед позивачем є відсутньою у зв`язку з неналежною поведінкою позивача та умисними діями щодо створення їй перешкод для виконання нею своїх договірних зобов`язань.
Крім того, вказує, що судом першої інстанції протиправно задоволено позовну вимогу позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., оскільки позивачем не надано до суду першої інстанції належних доказів понесених витрат на правову допомогу.
Просила суд, скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2025 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
На вказану апеляційну скаргу АТ «Асвіо Банк» подало відзив, в обґрунтування якого зазначило, що відповідач не виконала свої зобов`язань за договором в частині повернення/ здачі йому ключів від індивідуального сейфу №205 і звільнення сейфу в строки визначені п.1.1. Договором про користування індивідуальним сейфом (з урахуванням змін внесених Додатковою угодою №5 від 02 лютого 2024 року), як те передбачено п. 3.2.11. Договору про користування індивідуальним сейфом (що в свою чергу обумовлює продовження строк користування клієнтом індивідуального сейфу. 
У зв`язку з чим, ним, у відповідності до п.7.2. Договору про користування індивідуальним сейфом, здійснено нарахування комісії за користування сейфом після закінчення строку користування сейфом (02.07.2024 по 26.12.2024) згідно тарифів Банку, та норм чинного законодавства.
Наголошує на тому, що до його звернення з позовом до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором про користування індивідуального сейфу та відкриття судом провадження по справі №757/16436/25 до нього, АТ «Асвіо Банк», жодних досудових вимог про розірвання договору, заяви про повернення ключів та адвокатських запитів від адвоката Пальчик М.О., як представника відповідача не надходило, а від так жодних відповідей ним не надавалось.
Вказує, що наданий ним до суду акт виконаних робіт з аварійного відкриття депозитних комірок в рамках виконання Договору №13/04-1 та Платіжна інструкція від 20.12.2023 року відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо первинних документів та є належними та допустимим доказом проведення аварійного відкриття ТОВ «СЕЙЛСЕРВІСОЛЮШЕНС» індивідуального сейфу №205 з вартістю наданих робіт 1800 грн. та вартістю заміненого замка 6400 грн. та проведення ним оплати.
Зауважує на тому, що у відповідності до п.п. б п. 7.4. Договору про користування індивідуальним сейфом заставна сума 1200 грн., що була внесена Клієнтом на його рахунок при підписанні Договору про користування індивідуальним сейфом, та була спрямована ним на відшкодування витрат, пов`язаних з відкриттям індивідуального сейфу. 
Отже, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ним за аварійне відкриття сейфу згідно наданого до суду розрахунку заборгованості від 28.03.2025 року складає у сумі - 7000 грн., що складається: 6400 грн. замок + 1800 грн. аварійне відкриття замка (робота майстра), та вирахування/зменшення на суму - 1200 грн. (застава клієнта за замок яка вноситься клієнтом при підписанні договору оренди індивідуального сейфу та стягується Банком при аварійному відкритті замка згідно умов договору).
Крім того, зазначає, що твердження відповідача про ненадання ним до суду першої інстанції доказів понесеним ним витрат на правову допомогу є безпідставними та необґрунтованими, адже не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, нормах чинного законодавства та практиці/висновкам Верховного Суду, що склалась при розгляді аналогічних справ.
Просило суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2025 року залишити без змін.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судом встановлено, що20 вересня 2018 року між АТ «Асвіо Банк» та ОСОБА_1 був укладений Договір №1398/3 про користування індивідуальним сейфом (для фізичної особи).
Відповідно до п. 1.1. Договору про користування індивідуальним сейфом, Банк надає, а Клієнт приймає в тимчасове платне користування у відповідності з умовами даного Договору індивідуальний сейф №205 (надалі по тексту - «сейф»), що знаходиться в сховищі для індивідуальних сейфів Банку, та комплект ключів до нього на строк з 20 вересня 2018 року по 21 вересня 2019 року для зберігання Клієнтом документів, грошових коштів та інших цінностей.
У подальшому за заявами Клієнта строк дії Договору про користування індивідуальним сейфом неодноразово продовжувався шляхом підписанням сторонами Додаткових угод до Договору про користування індивідуальним сейфом.
Так зокрема 02 лютого 2024 року між АТ «Асвіо Банк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №5 до Договору №1398/3 про користування індивідуальним сейфом від 20 вересня 2018 року, згідно умов якої сторони погодили продовжити до 01 липня 2024 року строк користування індивідуальним сейфом №205, що перебуває у користуванні Клієнта згідно укладеного між ним та Банком Договору №1398/3 про користування індивідуальним сейфом від 20 вересня 2018 року.
Відповідно до п. 2 Додаткової угоди №5, в день укладання цієї додаткової угоди Клієнт вносить плату за новий строк сейфом з 02 лютого 2024 року по 01 липня 2024 року яка згідно діючих тарифів Банку складає 2687,50 (дві тисячі шістсот вісімдесят сім гривень 50 копійок), крім того ПДВ 537,50 (п`ятсот тридцять сім гривень 50 копійки), всього 3225 (три тисячі двісті двадцять п`ять гривень 00 копійок).
Відповідно до п. 3.2.3. Договору про користування індивідуальним сейфом, Клієнт зобов`язаний внести плату за весь строк користування сейфом згідно розділу 7 цього Договору.
Згідно п. 3.2.11. Договору про користування індивідуальним сейфом, Клієнт зобов`язаний здати ключ і звільнити сейф не пізніше останнього строку користування сейфом, визначеного в п.1.1 цього договору (якщо строк користування сейфом не продовжено), або ж не пізніше дня підписання заяви про розірвання договору (якщо сторони узгодили достроково припинити дію договору).
Відповідно до підпункту «а» п. 3.3.3 Договору про користування індивідуальним сейфом, Банк має право відкрити сейф без присутності Клієнта у наступних випадках якщо протягом двох місяців з дати закінчення терміну дії даного договору (за умови попереднього повідомлення Клієнта або Банку про припинення договору, або з дати підписання сторонами угоди про дострокове розірвання договору), Клієнт не з`явився для одержання майна та не повертає ключі від наданого йому сейфа.
Відповідно до абзацу другого п. 7.2. Договору про користування індивідуальним сейфом, за користування сейфом після закінчення строку користування сейфом, визначеного в п.1.1. Договору про користування індивідуальним сейфом Клієнт вносить плату за кожен день користування сейфом згідно тарифів Банку та додатково пеню 2% від суми простроченої заборгованості.
Відповідно до п. 10.1 Договору про користування індивідуальним сейфом, цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань та проведення всіх розрахунків щодо заборгованості.
Проте, ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язань за договором в частині повернення/ здачі до АТ «Асвіо Банк» ключів від індивідуального сейфу № 205 і звільнення сейфу в строки визначені п.1.1. Договором про користування індивідуальним сейфом (з урахуванням змін внесених Додатковою угодою №5 від 02 лютого 2024 року), як те передбачено п. 3.2.11. Договору про користування індивідуальним сейфом (що в свою чергу обумовлює продовження строк користування клієнтом індивідуального сейфу).
АТ «Асвіо Банк» виконало свої зобов`язання згідно умов Договору про користування індивідуальним сейфом та надало в користування Клієнту індивідуальний сейф.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 вимог договору АТ «Асвіо Банк» здійснив примусове відкриття Індивідуального банківського сейфу №205, що підтверджується Актом про відкриття від 26 грудня 2024 року.
На підставі вищезазначеного, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Асвіо Банк» за Договором про користування індивідуальним сейфом станом на 28 березня 2025 року становить 9035 грн., в тому числі: прострочена комiciя - 2035 грн.; аварійне відкриття сейфу - 7000 грн.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в установлений у додатковій угоді №5 від 02 лютого 2024 року до договору №1398/3 від 20 вересня 2018 про користування індивідуальним сейфом (для фізичної особи) строк сейф не звільнила, ключ не повернула, а тому у відповідача утворилася заборгованість по платі за користування сейфом.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими.
Крім того, суд першої інстанції врахував співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходив з вимог розумності, справедливості та пропорційності, врахував, що справа не є значної складності, обсяг, якість та характер наданих послуг, виходив з обсягу фактично наданих послуг з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, врахував виконані в акті роботи, та дійшов висновку за можливе зменшити розмір витрат та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача у розмірі 5000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 202, ч. 1 ст. 626 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договором є домовленість двох або більше сторін на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Глава 66 ЦК України регулює правовідносини у сфері зберігання речей, а спеціальні види зберігання регламентовано §3 вказаної Глави ЦК України.
Статтею 971 ЦК України передбачено, що до договору про надання особі банківського сейфа без відповідальності банку за вміст сейфа застосовуються положення цього Кодексу про майновий найм (оренду).
Згідно зі ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).
За змістом ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
У ст. 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору.
Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Загальні підходи до визначення змісту порушення зобов`язань містяться в ст. 610 ЦК України, відповідно до якої порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-78, 81, 83, 84, 87, 89, 228, 235, 263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).
У справі, яка переглядається встановлено та не заперечується сторонами, що 20 вересня 2018 року між АТ «Асвіо Банк» та ОСОБА_1 був укладений Договір №1398/3 про користування індивідуальним сейфом (для фізичної особи), у розділі 7 якого сторони погодили вартість користування сейфом та порядок розрахунків.
Згідно із п. 3.2.3. договору, клієнт зобов`язаний внести плату за весь строк користування сейфом згідно розділу 7 цього договору.
Відповідно до п. 7.1. договору, вартість користування сейфом визначається відповідно до тарифів банку, які є невід`ємним додатком до цього договору.
Оплата за користування сейфом здійснюється клієнтом шляхом попередньої оплати банку 100 % платежу за весь строк користування сейфом та шляхом внесення грошової застави у розмірі, вказаному в п. 7.4. «б» даного договору.
За користування сейфом після закінчення строку користування сейфом, визначеного в пункті 1.1. договору, клієнт вносить плату за кожен день користування сейфом згідно тарифів банку та додатково пеню 2% від суми простроченої заборгованості (п. 7.2. договору).
У тарифах за користування індивідуальними сейфами, які є додатком №1 до договору №1398/3 від 20 вересня 2018 року, сторони узгодили відповідні тарифи за найм (оренду) індивідуального сейфа, зокрема: заставу в сумі 1200 грн; розмір плати за користування сейфом після закінчення строку оренди, а саме для сейфа розміром 175*300*425 така плата після 181 дня користування становить 13,50 грн в день.
В заяві до банку від 20 вересня 2018 року про надання у тимчасове користування індивідуальний сейф розміром 175*300*425 для зберігання цінностей і документів на строк до 21 вересня 2019 року відповідач вказала, що з умовами користування індивідуальним сейфом та тарифами банку ознайомлена.
У подальшому за заявами Клієнта строк дії Договору про користування індивідуальним сейфом неодноразово продовжувався шляхом підписанням сторонами Додаткових угод до Договору про користування індивідуальним сейфом.
02 лютого 2024 року сторони уклали додаткову угоду №5 до договору №1398/3 про користування індивідуальним сейфом від 20 вересня 2018 року, згідно з якою погодили продовжити до 01 липня 2024 року строк користування індивідуальним сейфом №205, що перебуває у користуванні клієнта відповідно до укладеного між ним та банком договору.
У заяві до банку 02 лютого 2024 року про продовження строку дії договору про користування індивідуальний сейфом №205 відповідач також зазначила, що з умовами користування індивідуальним сейфом та тарифами банку ознайомлена.
Оскільки відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання в частині повернення (здачі) банку ключів від індивідуального сейфа №205 у строки і порядку, які визначені пунктами 1.1., 3.2.11. договору (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №5 від 02 лютого 2024 року), АТ «Асвіо Банк» нараховувало останній плату за користування сейфом після закінчення строку користування ним, починаючи з 02 липня 2024 року, що відповідає умовам договору про користування індивідуальним сейфом (для фізичної особи) та вимогам закону.
Відповідно до розрахунку заборгованості клієнта ОСОБА_1 за договором №1398/3 від 20 вересня 2018 року станом на 28 березня 2025 року розмір заборгованості відповідача становить 9035 грн.
Також встановлено, що нарахування плати за кожен день користування сейфом згідно тарифів банку, що передбачена п. 7.2. договору про користування індивідуальним сейфом, здійснюється у формі комісії, що також передбачено Паспортом послуг з оренди індивідуального банківського сейфу АТ «Асвіо Банк».
З огляду на вищезазначене, позивачем у відповідності до положень ст. 762 ЦК України та п. 7.2. договору про користування індивідуальним сейфом правомірно здійснено нарахування плати за кожен день користування сейфом згідно тарифів банку, з яким відповідач була ознайомлена і погодилася, після закінчення узгодженого строку користування банківським сейфом з 02 липня 2024 року по 26 грудня 2024 року у формі комісії, яку боржник зобов`язаний сплатити.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що неповернення нею ключів від індивідуального сейфу №205 до Банку обумовлена відсутністю в неї примірника Договору про користування індивідуального сейфу, не заслуговують на увагу, адже дана обставина не може бути підставою для невиконання стороною договору своїх зобов`язань за договором або ж звільнення від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за договором.
Твердження ОСОБА_1 про те, що вона/її представник зверталися до Банку із досудовими вимогами про розірвання Договору про користування індивідуальним сейфом, заявами про здачу/повернення ключів від сейфу та адвокатським запитом щодо надання примірника/копії Договору №1398/3 про користування індивідуального сейфу від 20 вересня 2018 року, колегія суддів не бере до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували зазначені вище твердження відповідача.
Крім того, відповідно до акту виконаних робіт від 26 грудня 2024 року з аварійного відкриття депозитних комірок рамках виконання Договору №13/04-1 ТОВ «СЕЙЛСЕРВІСОЛЮШЕНС» вартість наданих робіт з аварійного відкриття індивідуального сейфу №205 складає - 1800 грн. Вартість заміненого замка індивідуального сейфу №205 складає - 6400 грн. Отже, загальна вартість виконаних робіт ТОВ «СЕЙЛСЕРВІСОЮШЕНС» по аварійному відкриттю індивідуального сейфу №205 та вартість заміненого замка складає - 8200грн.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що на підставі підпункту «б» п. 7.4. договору про користування індивідуальним сейфом заставна сума 1200 грн., яка була внесена відповідачем на рахунок АТ «Асвіо Банк» при підписанні договору, була спрямована на відшкодування витрат банку, пов`язаних з аварійним відкриттям індивідуального сейфа.
Таким чином, з урахуванням заставного платежу у розмірі 1200 грн., сплаченого клієнтом на випадок примусового відкриття банківського сейфа та стягнутого банком при відкритті замка згідно умов договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сума заборгованості відповідача за аварійне відкриття сейфа складає 7000 грн. та підлягає стягненню на користь позивача.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову та наявність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Асвіо Банк» за Договором про користування індивідуальним сейфом№1398/3 від 20 вересня 2018 року у розмірі 9035 грн., оскільки ОСОБА_1 в установлений у додатковій угоді №5 від 02 лютого 2024 року до договору №1398/3 від 20 вересня 2018 про користування індивідуальним сейфом (для фізичної особи) строк сейф не звільнила, ключ не повернула.
Інші доводи апеляційної скарги у переважній більшості є аналогічними доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву та запереченням на відповідь на відзив, і не спростовують висновків суду першої інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.
В частині оскарження апелянтом суми стягнутих витрат на правничу допомогу, то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що сума в розмірі 5000 грн. відповідає обґрунтованості, пропорційності та реальності наданих адвокатом послуг та підлягає стягненню з відповідача на відшкодування витрат на професійну правову допомогу на користь позивача.
Розмір такого стягнення судових витрат на правничу допомогу є розумним та справедливим, відповідає принципу співмірності із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, при цьому захищає права позивача на отримання коштів, які воно було змушено реально затратити з метою захисту своїх прав та інтересів в місцевому суді, а також відповідає завданню цивільного судочинства, проголошеному у ст. 2 ЦПК України.
Отже, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухваленого у цій справі законного та обґрунтованого рішення, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2025 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба