Номер провадження 3/754/205/26
Справа №754/21125/25
ПОСТАНОВА 
Іменем України

23 березня 2026 року    місто Київ
Суддя Деснянського районного суду міста Києва Салайчук Т.І., за участю захисника - адвоката Борсуківської К.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

ВСТАНОВИВ:
08.12.2025 року о 10 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Пухівська,  ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, надмірна блідість шкірного покриву обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога водій відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що був зупинений працівниками поліції на блокпосту без повідомлення законних підстав зупинки. Зазначив, що спочатку мав намір пройти огляд, проте оскільки він поспішав та від іншого екіпажу поліції отримав роз`яснення про можливість подальшого самостійного звернення до медичного закладу, вирішив відмовитися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Стверджував, що був введений в оману працівниками поліції щодо спрощеної процедури огляду, оскільки при самостійному зверненні до лікаря-нарколога йому було відмовлено у проведенні дослідження без супроводу працівників поліції.
Додатково ОСОБА_1 вказав на неправомірні дії поліцейських, які, за його словами, провели обшук транспортного засобу після вимкнення засобів відеофіксації. Наполягав, що його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не мала на меті ухилення від відповідальності, а була зумовлена помилковим переконанням у можливості пройти такий огляд пізніше в індивідуальному порядку, про що він дізнався безпосередньо від працівників поліції.
Захисник - адвокат Борсуківська К.О. вказує на порушення процедури направлення на огляд та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначає, що на місці зупинки працівники поліції не озвучили водію конкретні ознаки наркотичного сп`яніння, які згодом були внесені до фабули протоколу. На думку захисника, це позбавило ОСОБА_1 можливості ефективно захищатися, а сам протокол не відповідає фактичним обставинам події та складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.
Також, сторона захисту наголошує на наявності провокації правопорушення з боку працівників поліції. Стверджується, що працівники поліції ввели ОСОБА_1 в оману, помилково роз`яснивши йому наявність права відмовитися від огляду на місці та можливість самостійно пройти такий огляд у медичному закладі. Захисник вважає, що такі дії є підбурюванням (провокацією) до вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що, відповідно до практики ЄСПЛ, виключає юридичну відповідальність особи.
Крім того, захисник наполягає на визнанні відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції неналежними та недопустимими доказами. Обґрунтовуючи це тим, що відеозйомка велася небезперервно: зафіксовано безпідставне вимкнення камери поліцейським на 8 хвилин (з 10:40 по 10:52), під час якого, за твердженням водія, і відбувалося введення його в оману. Крім того, на думку захисту, надані суду відеофайли не відображають повного перебігу подій та факту керування транспортним засобом.
Насамкінець, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини та ст. 62 Конституції України, захисник зазначає, що справи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП мають кримінально-правовий характер. Відтак, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а всі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачитися на користь ОСОБА_1 . Просить суд провадження у справі закрити.
Допитаний у судовому засіданні як свідок інспектор поліції ОСОБА_2 пояснив, що 08.12.2025 під час відпрацювання на блокпосту по вул. Пухівській у м. Києві ним був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія було виявлено явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, виражене тремтіння пальців рук та надмірна блідість шкірного покриву обличчя. У зв`язку з виявленими ознаками водію було запропоновано пройти медичний огляд у лікаря-нарколога, на що останній спочатку надав свою згоду.
Однак після прибуття додаткового екіпажу та пропозиції прослідувати до медичного закладу в службовому автомобілі, ОСОБА_1 змінив свою позицію та відмовився від проходження огляду. Свідок підтвердив, що водію було роз`яснено його права та наслідки відмови від огляду, однак останній їхати до лікаря нарколога відмовився, що і зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення. Також ОСОБА_2 уточнив, що він безпосередньо озвучував ознаки сп`яніння ОСОБА_1 та складав адміністративні матеріали, відеофіксація події здійснювалася на нагрудну камеру його напарника - ОСОБА_3 .
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозаписдолучений до протоколу про адміністративне правопорушення, суд робить наступний висновок.
При вирішенні справи, суддя виходить з достатності наявних матеріалів для розгляду у визначеному порядку протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та прийняття обґрунтованого і законного рішення.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП, визначено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно вимог ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
При цьому, згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи надані суду матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 08.12.2025 серії ЕПР1 № 534717, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.12.2025 проходити який ОСОБА_1 відмовився; відеозаписом здійсненим працівниками Управління патрульної поліції у м. Києві, що здійснювали оформлення вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, на вимогу поліцейських пройти огляд з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився; поясненнями свідка ОСОБА_2 та особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .
Оцінюючи доводи ОСОБА_1 та його захисника суд визнає їх безпідставними з огляду на наступне.
У протоколі та направленні на огляд, які ОСОБА_1 отримав особисто, зафіксовані ознаки сп`яніння: звужені зіниці, тремтіння пальців рук та блідість шкіри. У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факт отримання направлення, де ці ознаки були вказані. Крім того, наявність зазначених ознак підтвердив у своїх свідченнях інспектор поліції ОСОБА_2 . З даного приводу, як вбачається із відеозапису, між ОСОБА_1 та працівниками поліції відбувався діалог.
Щодо тверджень про провокацію та введення ОСОБА_1 в оману стосовно можливості самостійного проходження огляду, суд зазначає наступне. З переглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 проїхати до лікаря-нарколога саме в їхньому супроводі, як того вимагає Закон. Водію було роз`яснено, що в разі відмови на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже, враховуючи приписи ст. 68 Конституції України, згідно з якими незнання законів не звільняє від відповідальності, суб`єктивне помилкове трактування ОСОБА_1 процедури огляду не спростовує факту його відмови виконати законну вимогу працівників поліції.
Суд також відхиляє зауваження захисту щодо недопустимості, як доказу, відеозапису здійсненого працівниками поліції через його переривання, оскільки приписи ст. 266 КУпАП не містять вимоги проводити відеозапис безперервно, чи заборони щодо його перериравання. При цьому відеозапис містить фіксацію усіх обставини події адміністративного правопорушення, зокрема щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, виявлення у водія ознак сп`яніння, розяснення обов`язку пройти оглід та відмову від проходження такого огляду.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 будучи особою, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, дані про особу порушника, та вважає за необхідне притягнути його за скоєне адміністративне правопорушення до адміністративної відповідальності у виді та розмірі передбаченому в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Доказів наявності підстав для звільнення від сплати судового збору матеріали справи не містять.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.
Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя   Тарас САЛАЙЧУК