П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/3122/26	

Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.,
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса
Повний текст судового рішення складений 04.03.2026

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Дегтярьової С.В., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:

06.02.2026 військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 27.01.2026 у виконавчому провадженні №80098849 про стягнення виконавчого збору у розмірі 34588грн; зупинення виконання постанови від 27.01.2026 у виконавчому провадженні №80098849 про стягнення виконавчого збору у розмірі 34588грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 відмовлено у задоволенні позову, оскільки стягнення з боржника виконавчого збору виконавчого провадження одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Апелянт зазначає, що примусовому виконанню у виконавчому провадженні №80098849 підлягає рішення майнового характеру, а тому державним виконавцем безпідставно стягнуто з боржника виконавчий збір за виконання немайнового рішення у розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі №420/26117/24 (набрало законної сили 19.12.2025) зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з період з 30.01.2020 по 19.05.2023 включно грошове забезпечення (включаючи основні та додаткові види грошового забезпечення) з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які розраховані шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, з урахуванням раніше виплачених сум;
зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_1 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань виплачених за період з 01.01.2020 по 19.05.2023 включно, виходячи з розміру грошового забезпечення (включаючи основні та додаткові види грошового забезпечення), що розраховане від розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначені шляхом множення розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінет Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, з урахуванням раніше виплачених сум;
зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік та грошову допомогу на оздоровлення за 2017-2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагород у розмірі 60% місячного грошового забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державно прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького склад органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 №889, Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагород військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерств внутрішніх справ України від 02.02.2016, № 73, з урахуванням раніше виплачених сум. /а.с.8-12/
12.01.2026 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи №420/21568/24.
Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 27.01.2026 відкрито виконавче провадження №80098849 з виконання виконавчого листа №420/26117/24. /а.с.6/
Також, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 27.01.2026 у виконавчому провадженні №80098849 стягнуто з боржника – військової частини НОМЕР_1 виконавчий збір у розмірі 34588грн. /а.с.7/
Не погоджуючись з постановою про стягнення виконавчого збору у розмірі 34588грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII (надалі - Закон України №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 3 Закону України №1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Так, згідно ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Частиною 3 вищезазначеної статті встановлено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.27 Закону України №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Згідно ч.4 ст.27 Закону України №1404-VІІІ державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.
Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.
Згідно ч.ч.5, 6, 7 ст.27 Закону України №1404-VІІІ виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.
У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Приписами ст.ст.40, 42 Закону України №1404-VІІІ передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору.
Виходячи зі змісту ч.2 ст.27 Закону №1404-VIII, у виконавчому провадженні рішення набуває майнового характеру у разі визначення у ньому конкретної суми, яка підлягає стягненню, лише в цьому випадку виконавець може визначити розмір виконавчого збору - 10 відсотків від цієї суми.
З аналізу ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII вбачається, що рішення немайнового характеру - це рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
У справі, що розглядається, державний виконавець, приймаючи оскаржувану постанову про стягнення виконавчих зборів, визначив зобов`язання боржника здійснити перерахунок як зобов`язання немайнового характеру.
Колегія суддів вважає такий висновок правомірним, оскільки судовим рішенням не зобов`язано стягнути з боржника відповідні суми (дії, що можливо виконати без участі боржника, списавши відповідні суми з рахунку), а зобов`язано здійснити такі дії, які може вчинити виключно боржник (в даному випадку роботодавець стягувача) - здійснити працівнику перерахунок грошового забезпечення та матеріальної допомоги за відповідний період. 
Окрім того, варто наголосити, що судом не було визначено конкретної суми, яка підлягає виплаті, з якої можливо було б визначити 10 відсотків виконавчого збору.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.03.2026 у справі №420/3122/26.
Таким чином, визначена державним виконавцем відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про виконавчий збір» сума виконавчого збору у розмірі 34588грн. (8647*4) постановою від 27.01.2026 про стягнення виконавчого збору є правомірною.
За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 272, 287, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на військову частину НОМЕР_1 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	С.В. Дегтярьова   О.В. Яковлєв