Справа № 215/5244/22
2/215/201/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі: головуючого, судді    – Демиденка Ю.Ю. 
за участю: секретаря – Мироненко А.О.
представника позивача – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини; треті особи: Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління юстиції України та Жовтоводсько-П’ятихатський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,- 

УСТАНОВИВ:

27.12.2022 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даною позовною заявою. 
В обґрунтування позову позивач вказує, що на підставі виконавчого листа Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №2-706/2011 від 13.01.2011, з відповідача  ОСОБА_3 щомісячно стягувались на його користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу до повноліття дитини. Станом на 31.06.2019 заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 73101,03 грн. Оскільки, сума пені значно перевищує суму заборгованості по аліментам, враховуючи положення ч.1 ст.196 СК України, позивач  ОСОБА_2 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь 73101,03 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.  
Представник позивача Останін С.В. в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав аналогічні пояснення, що викладені у позовній заяві.
Представник відповідача адвокат Ліненко О.А. в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його та відповідача відсутності, позов не визнає в повному обсязі.
Представники третіх осіб Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління юстиції України та Жовтоводсько-П’ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. 
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідач  ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). 
На підставі виконавчого листа Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №2-706/2011 від 13.01.2011, з відповідача  ОСОБА_3 щомісячно стягувались на його користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу до повноліття дитини (а.с.10). 
Станом на 31.06.2019 заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 23.10.2010 по 31.06.2018 становить 73101,03 грн. (а.с.11-12, 13).
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, наслідком чого є відповідальність у вигляді неустойки.
Згідно із частинами першою, другою статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
Неустойка (пеня) – це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання – сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.
Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.
Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновки, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.
У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що у такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19.
Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.
Згідно копій свідоцтва про народження, відповідач ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.60, 61). 
Згідно довідки №106 від 19.04.2023 відповідач ОСОБА_3 та її діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.65).
Також, відповідач ОСОБА_3 має статус матері одиначки дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її сім`я має статус малозабезпеченої (а.с.67).
Відповідно Довідки форми ОК-7 від 18.04.2023, доходи відповідача ОСОБА_3 за період з 2011 по 2017 становили: за 2011 рік – 10616 грн.; за 2012 рік – 13177 грн.; за 2013 рік – 13835 грн.; за 2014 рік – 14616 грн.; за 2015 рік – 15256 грн.; за 2016 рік – 17262 грн.; за 2017 рік – 13832,26 грн. (а.с.66).
Із викладеного слідує, що відповідач ОСОБА_3 перебувала у декретній відпустці по догляду за дітьми 20.02.2012 по 11.05.2017.
При цьому, як слідує з долученого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості (а.с.11-12), а також долучених відповідачем копій квитанції про перерахування на користь позивача аліментів (а.с.79-91), відповідач ОСОБА_3 періодично сплачувала аліменти в розмірі 1/3 частини від фактичного її доходу, але у зв`язку з замалою сумою такого доходу, сплачена сума могла компенсувати лише половину нарахованої суми аліментів. 
Таким чином, за вказаних обставин, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 вживала всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання щодо сплати аліментів, а тому заборгованість зі сплати аліментів виникла не з вини боржника що є обов`язковою умовою та підставою нарахування пені з аліментів, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В задоволенні позовних вимог відмовлено, а позивач  ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому розподіл судового збору судом не вирішується.
Керуючись ст.ст.12, 13, 133, 141, 259, 263-265, 268, 272, 274 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини; треті особи: Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління юстиції України та Жовтоводсько-П’ятихатський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України – відмовити.
Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі тридцяти днів з дня  складення повного судового рішенняапеляційну скаргу безпосередньо в Дніпровський апеляційний суд.
Повне рішення складено 23.04.2026.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Третя особа - Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління юстиції України, код ЄДРПОУ 34545918,адреса: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н., м. Кривий Ріг, вул. Караманиць Федора, 37В.
Третя особа - Жовтоводсько-П’ятихатський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, код ЄДРПОУ 44703616, адреса: Дніпропетровська обл., Кам`янський р-н, м. Жовті Води, бул. Свободи, 62. 

СУДДЯ: