Справа № 163/946/25  Провадження №33/802/300/26 	Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
з участю секретаря судового засідання – Богдан Л.М.,
представника митниці – Пойди Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання представника Волинської митниці Пойди Г.І. про поновлення строку апеляційного оскарження постановисудді Любомльського районного суду Волинської області від 25 вересня 2025 року стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТзОВ «ТК ГОЛДЕН ЛАЙН» ЄДРПОУ 41646833, РНОКПП НОМЕР_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Любомльського районного суду Волинської області від 25 вересня 2025 року провадження у справі за протоколом про порушення митних правил №0097/UA205000/2025 за ознаками ст. 485 МК України стосовно ОСОБА_1 закрито, як таке що не могло бути розпочате через закінчення на момент порушення провадження строків для накладення стягнення про порушення митних правил.
Головним державним інспектором Волинської митниці складено протокол №0097/UA205000/2025 про те, що ОСОБА_1  як директор ТОВ «ТК Голден Лайн», через особу уповноважену на декларування товарів ПП "Респект Брок" - ОСОБА_2 , під час митного оформлення товару - "сало свійських свиней, бокове, морожене, обвалене...", "жир великої рогатої худоби, заморожений..." за митною декларацією типу IM40ДЕ №№UA204120/2020/116872 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 82 245,24 гривень шляхом подання митному органу рахунку-фактури від 20.11.2020 №PL/050606979/2020-013/0267, які містять неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості товару.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.485 МК України.
Не погодившись із судовим рішенням, представник Волинської митниці ДФС подала апеляційну скаргу, в якій наголошує на незаконності та необґрунтованості судового рішення. Просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення, яким визнати винним ОСОБА_1 за ст. 485 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкції даної статті. Зазначає, що шестимісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності необхідно рахувати з моменту складання Акту документальної перевірки, а саме з 14.01.2025. 
Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Любомльського районного суду Волинської області від 25 вересня 2025 року, оскільки вважає такий пропущений з поважних та обґрунтованих причин. 
Перевіривши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення доходжу наступного висновку.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).
Як вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 2025 року за участі представника Волинської митниці розглянуто справу за протоколом № 0097/UA205000/2025 про притягнення до відповідальності за ст. 485 МК України ОСОБА_1 та винесено суддею Любомльського районного суду Волинської області постанову. Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем на апеляційне оскарження постанови було 06 жовтня 2025 року. При цьому, апеляційна скарга подана 23 березня 2026 року, тобто поза межами строку, визначеного статтею 294 КпАП України, якою регламентовано порядок і строки оскарження рішень судді в справах про адміністративні правопорушення.
Посилання представника Волинської митниці Пойди Г.І., що апеляційна скарга першочергово була подана вчасно, тобто в межах строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді, апеляційний суд не може визнати поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Під час судового розгляду в апеляційному суді поданого 23.03.2026 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження згаданої вище постанови ОСОБА_3 не навела будь-яких доводів чи доказів на підтвердження обставин існування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Окрім цього, апелянт не усунула недоліки, які стали причиною повернення її апеляційної скарги, відповідно до постанови Волинського апеляційного суду від 29 грудня 2025 року, обґрунтованих пояснень на підтвердження можливості повідомити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надала. 
Отже особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
З огляду на наведене, в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді належить відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України,
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання представника Волинської митниці Пойди Г.І. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 25 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду       В.В. Гапончук