Справа № 307/4296/25
Провадження № 2/307/1556/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2026 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., за участю секретаря судового засідання Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Гримут Тетяна Василівна, звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі, який зареєстрований 28 жовтня 2003 року з відповідачем ОСОБА_2 . На підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області по справі № 307/3690/24 від 15 жовтня 2024 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її повному утриманні. Отже, ОСОБА_2 , є батьком ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . 09 січня 2025 року Тячівським районним судом Закарпатської області було видано судовий наказ по справі № 307/15/25 про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, строк пред`явлення судового наказу до виконання в частині стягнення аліментів до 26 квітня 2025 року, тобто до досягнення старшим сином повноліття. Позивачка отримала судовий наказ вже після спливу даного терміну і не змогла пред`явити його до виконання, оскільки строк закінчився. Позивачка вважала, що строк стягнення аліментів по молодшій дитині також буде до повноліття, проте в судовому наказі цього зазначено не було. Отже, маючи рішення суду про примусове стягнення аліментів з батька дитини, виконати його не можливо, таким чином наразі стягнення аліментів на молодшу дитину не відбувається та не відбувалось з 02 січня 2025 року. У зв`язку з наведеним, на даний час виникла ситуація, коли донька позивачки є ще не повнолітньою, але аліменти на її утримання не стягуються та на виконанні у Тячівському ВДВС таке стягнення не перебувало та не перебуває, що підтверджується копією судового наказу та листом Тячівського ВДВС від 30 вересня 2025 року № 75425. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач приховує своє місцезнаходження, ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини в добровільному порядку та оскільки позивачкою були вжиті всі можливі заходи щодо отримання аліментів, то просить суд стягувати аліменти за минулий час, а саме з дати подання заяви про видачу судового наказу – 02 січня 2025 року. ОСОБА_1 виховує та повністю самостійно утримує дитину, а тому стягнення аліментів з відповідача є вкрай необхідним для належного утримання дитини, що підтверджується актом матеріально - побутових умов від 04 вересня 2025 року та довідкою № 545 від 04 вересня 2025 року. З моменту розірвання шлюбу відповідач не утримує свою дитину та не бере жодної участі в її вихованні, його не цікавить доля власної дитини. На даний час дитина потребує регулярного фінансового забезпечення для покриття витрат на харчування, одяг, лікування, оплату освітніх послуг, культурного розвитку та інших необхідних потреб, які забезпечують її нормальний фізичний, розумовий, моральний та духовний розвиток. Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від покладеного на нього ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку щодо утримання дитини та не бажає добровільно надавати кошти на придбання дитині одяг , продуктів харчування, медикаментів тощо, хоч є здоровим, являється добре матеріально забезпеченою особою. Дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень позивачка одна не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). Відповідач як і мати, має перед дітьми обов`язок по їх утриманню та вихованню. Враховуючи небажання відповідача добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини батьком якої він є, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даним позовом. Оскільки, відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, який приховує, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивачка вважає, що відповідач спроможний сплачувати саме такий розмір аліментів. Враховуючи наведене просить  стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти, на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 за минулий час, а саме з дати подання заяви про видачу судового наказу – 02 січня 2025 року.
10 листопада 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви представником просила справу розглядати без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. 
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої значиться відповідач (а.с.13). 
Із акту обстеження матеріально-побутових умов складеного депутатом Дубівської селищної ради виборчого округу №3 М.Носа від 04 вересня 2025 року відомо, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 . До складу сім`ї ОСОБА_1 входять син ОСОБА_3 , 2007 року народження та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сім`я проживає у власному будинку. Позивачка є розлучена та діти знаходяться на її утриманні (а.с.14).
Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області №545 від 04 вересня 2025 року вбачається, що на утриманні ОСОБА_1 знаходяться двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).
Відповідно до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2024 року, яке набрало законної сили 14 листопада 2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.16-17).
09 січня 2025 року Тячівським районним судом Закарпатської області було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі однієї третьої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 02.01.2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Строк пред`явлення судового наказу до виконання в частині стягнення аліментів 26 квітня 2025 року (а.с.18).
Відповідно до листа Тячівського відділу ДВС у Тячівському районі Закарпатської області №75425 від 30 вересня 2025 року адресованого адвокату Гримут Т.В. вбачається, що судовий наказ у справі №307/15/25 від 09 січня 2025 року згідно бази даних АСВП станом на 30 вересня 2025 року на виконання в Тячівському відділі ДВС не реєструвався (а.с.21).
Згідно листа Тячівського відділу ДВС у Тячівському районі Закарпатської області №19.7-3723912 від 23 лютого 2026 року адресованого адвокату Гримут Т.В. вбачається, що строк пред`явленого судового наказу №307/15/25 закінчився 26 квітня 2025 року, а тому відповідно до вимог п.2 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, також у разі якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання також повідомляють, що зазначений судовий наказ на виконанні у Тячівському відділ ДВС на виконанні не перебував та не перебуває, стягнення з вказаним судовим наказом не проводилось та не проводиться (а.с.60).
Згідно ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Разом з тим, як слідує з позовної заяви, аліменти на неповнолітню дитину не стягуються.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.182 СК - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч.5 ст.183 СК України - той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Таким чином, при визначенні розміру аліментів, враховуючи всі вивченні судом обставини, що відповідач має працездатний вік, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення аліментів та стягувати з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 листопада 2025 року, і до її повноліття.
З урахуванням того, що в судовому наказі вказано про стягнення аліментів до досягнення найстаршою дитиною повноліття, суд вважає, що аліменти в розмірі частини підлягають стягненню з дня звернення з позовом до суду. З метою уникнення протиріч при виконанні рішення суду виданий судовий наказ підлягає відкликанню.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Щодо позовної вимоги позивачки про стягнення аліментів починаючи з 02 січня 2025 року суд зазначає таке.
Позивачка звернулася до суду із позовом 04 листопада 2025 року.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Слід зазначити, що ухилення від сплати аліментів може полягати у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи та інші подібні дії.
Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
За загальними правилами Сімейного кодексу України вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.
Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.
Матеріали справи не містять жодних доказів, що позивачка вживала до подачі вказаного позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та доказів ухилення відповідача від сплати аліментів у розумінні ч. 2 ст. 191 СК України.
Отже, підстави для стягнення аліментів з відповідача за попередній період, а саме з 02 січня 2025 року відсутні, а тому така позовна вимога задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Оскільки позивачка, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.
Керуючись ст. 258-259, 263-265, 430 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.
Стягувати зОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 листопада 2025 року, і до її повноліття.
В решті позову відмовити.
Судовий наказ з єдиним унікальним №307/15/25, провадження № 2-н/307/1/25, від 09 січня 2025 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі однієї третьої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 02.01.2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття - відкликати.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відомості про учасників справи: 
Позивачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителька: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , житель: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення суду складено 19 березня 2026 року.

Суддя   М.Д.Стецюк