24.02.2026 Справа № 756/11183/24
№ 756/11183/24
№ 1-кп/756/641/26

В И Р О К
іменем України

24 лютого 2026 року     Оболонський районний суд м. Києва
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених обставин, у ОСОБА_9 виник умисел, спрямований на незаконне носіння та зберігання вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу.
Реалізовуючи свій умисел, спрямований на незаконне носіння та зберігання вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_8 придбав речовину пластичної форми, жовтувато-прозорого кольору, вагою 66 г., двохосновний нітроцелюлозний порох та помістив зазначену вибухову речовину до передньої кишені свого рюкзака, який був при ньому, та розпочав незаконно носити та зберігати його при собі до 16 год. 50 хв. 05 липня 2024 року. 
05 липня 2024 року, близько 16 год. 50 хв., ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, що виразились у незаконному носінні та зберіганні вибухової речовини, а саме речовини пластичної форми, жовтувато-прозорого кольору, вагою 66 г., двохосновним нітроцелюлозним порохом, яка відноситься до вибухової речовини, зайшов до вестибюлю станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де був зупинений працівником поліції, якому повідомив, що у передній кишені рюкзака, який був при ньому, знаходиться вибухова речовина, яку він придбав напередодні, носив та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу. 
У подальшому, ОСОБА_10 був запрошений до кімнати поліції вказаної станції, де на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, в присутності двох понятих, під час проведення особистого обшуку та обшуку речей останнього, виявлено та вилучено із передньої кишені рюкзака речовину пластичної форми, жовтувато-прозорого кольору, вагою 66 г.
Згідно висновку експерта № CE-19/111-24/39729-ФХВР від 17.07.2024, вилучена у ОСОБА_9 05.07.2024 на станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен» та надана на дослідження пласка речовина жовто-коричневого кольору відноситься до вибухової речовини, а саме є двохосновним нітроцелюлозним порохом. 

У судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України не визнав та показав, що від раніше незнайомої особи, яка представилась військовим, безоплатно отримав порох для розведення багаття. Вказаний порох від носив та зберігав при собі близько року.
У вказаний в обвинувальному акті день та час, його зупинив працівник на станції метро «Почайна» та запросив до кімнати поліції. В даній кімнаті ОСОБА_8 показав вміст рюкзака. Після цього, працівник поліції викликав слідчо-оперативну групу, яка в присутності понятих, вилучила в нього пакет з порохом.
ОСОБА_8 наголосив, що не усвідомлював, що вилучена у нього речовина є вибухонебезпечним порохом та його заборонено носити і зберігати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що є працівником поліції. 05 липня 2024 року під чергування на станції метро «Почайна», близько 16 год. 50 хв., свідок зупинив ОСОБА_8 , якому запропонував пройти до спеціально відведеної кімнати. 
У приміщенні вказаної кімнати, на запитання щодо наявності заборонених речовин, ОСОБА_8 повідомив, що має в рюкзаку порох, який використовував для розведення багаття. Після цього, останній дістав з рюкзака та продемонстрував пакет з пластинками коричневого кольору.
У свою чергу, ОСОБА_11 викликав слідчо-оперативну групу та вибухотехніків, які потім вилучили вказаний пакет з пластинками.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 05 квітня 2024 року, цього ж дня, о 16 год. 50 хв. у м. Києві на станції метро «Почайна», було затримано  ОСОБА_8  на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.
Водночас, як убачається з протоколу особистого обшуку затриманої особи від 05 квітня 2024 року, у  ОСОБА_8 , у присутності двох понятих та за участю двох вибухотехніків, було виявлено та вилучено пакет з пластинками коричневого кольору вагою 66 г. та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy note», які у подальшому визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Безпосередньо у судовому засіданні досліджено оптичний диск із відеозаписом проведення особистого обшуку затриманої особи, який було проведено 05 квітня 2024 року. Відеозаписом підтверджено достовірність обставин та перелік майна, що було вилучено у  ОСОБА_8 під час особистого обшуку. 

Як убачається з висновку експерта № CE-19/111-24/39729-ФХВР від 17 липня 2024 року, вилучена у ОСОБА_9 05.07.2024 на станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен» та надана на дослідження пласка речовина жовто-коричневого кольору є вибуховою речовиною - двохосновним нітроцелюлозним порохом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками докази, дійшов висновку, що вони, у відповідності до вимог ст. 85 КПК України, є належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_8 в частині виявлення та вилучення у нього пакету з порохом, суд вважає їх правдивими та такими, що відповідають дійсності, оскільки вони узгоджуються як з показаннями свідка ОСОБА_11 , так і з відомостями, що викладені у протоколі затримання  ОСОБА_8  від 05 квітня 2024 року, відеозаписі з місця його затримання та висновку експерта № CE-19/111-24/39729-ФХВР від 17 липня 2024 року.

При цьому, суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не знав, що вилучена у нього речовина є вибухонебезпечним порохом, оскільки такі показання обвинуваченого спростовуються показаннями свідка ОСОБА_11 , який вказав, що ОСОБА_8 сам повідомляв про наявність у його рюкзаку пороху, який, як він зауважив, використовував для розведення багаття.
Окремо, суд зауважує, що незнання ОСОБА_8 характеристик пороху, не виключає усвідомлення ним того, що вказана речовина є вибухонебезпечною та вилучена з обігу.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в судовому засіданні доведена в повному обсязі і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії ОСОБА_8 повинні бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились у придбанні та носінні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, вчиненим із прямим умислом, а також обставини, що пом`якшують покарання. 
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_8 , згідно статей 66, 67 КК України, судом не встановлено. 
Крім цього, при обранні обвинуваченому  ОСОБА_8 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. 
Ураховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги вказані обставини в сукупності зі ставленням ОСОБА_8 до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону, який передбачає відповідальність за вчинений ним злочин. 
Разом із тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_8 злочину, дані про особу останнього, зокрема його вік, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки, на переконання суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України, а захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в порядку ст. 174 КПК України.

Питання щодо документально підтверджених процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в: 

ОСОБА_8  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_8  звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8  періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з  ОСОБА_8  (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ЄДРПОУ: 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA098999980313040115000026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження).

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 09 липня 2024 року на майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung Galaxy note» чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 . 

Речові докази по справі, а саме: 
-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy note» чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 (квитанція № 003267), - повернути ОСОБА_8 ;
-двохосновний нітроцелюлозний порох, вагою 66 г. (квитанція № 007796), - знищити.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя           ОСОБА_1