Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 року Справа№200/93/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2026 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі – ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), про: 
- визнання протиправними дій, які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ;
- зобов`язання виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку;
- зобов`язання направити до органів Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем, на думку позивача, протиправно внесено відомості про порушення ним правил військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки позивач правила військового обліку не порушував та був несвоєчасно оповіщений про необхідність його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. Також позивач зазначає, що про існування повістки з датою виклику на 14:00 на 06.03.2025 року йому не було відомо та ніяку повістку засобами поштового зв`язку він не отримував, а також відсутні докази що позивач був належним чином повідомлений про його виклик до ТЦК та СП. Всі інші зазначені відповідачем у його відповіді від 25.12.2025 року причини для визнання позивача порушником правил військового обліку взагалі не можуть братись до уваги, оскільки відповідно до ЕВОД позивача з Резерв+ підставою для проставлення відмітки є неявка за повісткою до ТЦК та СП, а не інші підстави. В свою чергу не дивлячись на той факт, що єдиною законною підставою для проставлення відмітки про порушення правил військового обліку є наявність Постанови про притягнення військовозобов`язаного до адміністративної відповідальності за ст.210,210-1 КУпАП, із зазначенням номеру такої постанови та дати. Таким чином з наданої відповіді відповідачем вбачається, що порушення позивачем правил військового обліку, передбачених ч. ст. 210, 210-1 КУпАП, відповідачем не доведені.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року відкрито провадження у справі № 200/93/26, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.
26 січня 2026 року до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача зазначив, що аргументація щодо того, що позивач не був вчасно повідомлений про повістку взагалі є недоречною, оскільки відповідно до пункту 24 постанови № 560 у позивача було додатково сім діб з`явитися до ТЦК та СП. А факт не отримання повістки у зв`язку з відсутністю за вказаною адресою засвідчений виконавцем, а саме оператором поштового зв`язку «Укрпошта». Також у відзиві зазначено, що по цей час позивач так і не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідомо продовжуючи порушувати правила військового обліку та мобілізації. До того ж ОСОБА_1 не став на військовий облік за новим місцем мешкання (згідно довідки ВПО №3004-7501275383 виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 та переїхавши у АДРЕСА_1 ), чим порушив ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», дане правопорушення слід вважати триваючим, оскільки ОСОБА_1 не виконує свій обов`язок, це порушення підпадає під санкцію, визначену ч.3 ст. 210 КУпАП. 
Додатково представник відповідача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 надсилає до Національної поліції саме електронне звернення про скоєне адміністративне правопорушення, а не оголошує у розшук, надалі поліція діє згідно власних алгоритмів щодо виявлення громадян, скоївших адміністративні правопорушення, та притягнення їх до адміністративної відповідальності згідно чинного законодавства. Дані про порушення відображаються у вигляді відсутності дати прибуття по повістці, або дати проходження BJIK, або дати постановки на військовий облік за новим місцем мешкання, тобто своїм позовом позивач вимагає здійснення незаконних дій, які полягатимуть або у внесенні недостовірних відомостей, що у свою чергу є кримінальним порушенням. До того ж, неможливо внести будь-які виправлення до ЄДРПВР в плані видалення даних про надсилання повістки та інше, якщо військовозобов`язаний не з`явився за повісткою або скоїв будь-яке інше правопорушення Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону «Про військовий обов`язок та військову службу». Тобто дані про порушення не вносяться до системи, а фіксуються системою у разі не виконання певних дій. Таким чином із аналізу вище вказаних обставин та приписів чинного законодавства у їх сукупності чітко вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 систематично ухиляється від виконання свого військового обов`язку. Відповідно дії ІНФОРМАЦІЯ_3 законні, обґрунтовані та відповідають дійсності, до того ж задля притягнення громадянина до відповідальності спочатку необхідно його виявити. Враховуючи викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.
У відповіді на відзив представник позивача підтримала обґрунтування заявлених вимог, викладених в позовній заяві. Також додатково вказала, що про існування повістки №2601276 з датою виклику на 06.03.2026 о 14 год 00 хв позивачу не було відомо та ніякі повістки засобами поштового зв`язку він не отримував, а тому і не міг прибути за викликом до ТЦК та СП протягом семи днів. Крім того, згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення рукою написано, що оповіщення про поштове відправлення вкладено до поштового ящику 06.03.2025 року. Це говорить про те, що співробітником Укрпошти за адресою місця реєстрації позивача, повідомлення про необхідність отримати поштове відправлення, яке надійшло на ім`я позивача, було вперше вкладено до поштової скриньки лише 06.03.2025 року (та сама дата, коли позивачу необхідно було вже прибути до ТЦК та СП). Далі дане повідомлення пролежало в поштовій скринці позивача до 10.03.2025 року та в подальшому в цей же день (10.03.2025 року) було повернуто відправнику назад проставленою печаткою Укрпоштою на Довідці Ф.20 із зазначеною датою у вигляді 10.03.2025 року про повернення поштового відправлення. Таким чином в розумінні п.41 Порядку, представник позивача вважає, що позивач був неналежним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 06.03.2025. Наданий відповідачем опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 0610233184694 не підтверджує того факту, що позивачу направлялась саме повістка №2601276, оскільки в ньому відсутні як підпис відправника, так і підпис з печаткою працівника поштового зв`язку. Разом цим, відповідачем правопорушення виявлено саме 06.03.2025 року, тобто адміністративне стягнення не було накладено на позивача в межах строку, встановленого частиною сьомою статті 38 КУпАП. Відповідачем правопорушення виявлено саме 06.03.2025 року, тобто адміністративне стягнення не було накладено на позивача в межах строку, встановленого частиною сьомою статті 38 КУпАП.
За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до військово-облікового документу Резерв+ перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
11 грудня 2025 року позивачу під час оновлення облікових даних, шляхом формування електронного військовооблікового документа позивачу стала відома інформація про те, що ним було вчинено порушення правил військового обліку, що відображається в електронному військово-обліковому документі Резерв +. Проте, позивач стверджує, що правила військового обліку не порушував, повістки не отримував та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності щодо нього не складалися.
Представник позивача звернувся із адвокатським запитом №143 від 16.12.2025 до відповідача, в якому просив надати інформацію чи було встановлено/виявлено уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 будь-які порушення правил військового обліку зі сторони ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 ; чи складалися (виносилися) уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 будь-які постанови або протоколи по справі про адміністративне правопорушення за ст. 210 та або ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 ; чи надсилалися/направлялися уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 будь-які звернення до органів Національної поліції України про доставлення або розшук відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 за вчинення ним правопорушень, передбачених ст.210, 210-1 КУпАП.
Листом від 25.12.2025 №01/10484 відповідач на запит представника позивача повідомив, що ОСОБА_1 була направлена повістка №2601276 від 22.02.2025 р., згідно якої він повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Громадянин ОСОБА_1 не з`явився у вказаний час та місце у повістці порушивши вимоги ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим скоїв адміністративне правопорушення, яке підпадає під санкцію ст. 210-1 КУпАП, про що було повідомлено Національну поліцію електронним зверненням Е1631441 (роздруківка технічно не передбачена). Також в листі ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначено, що всупереч ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» військовозобов`язаний ОСОБА_1 після зміни свого місця мешкання та отримання довідки ВПО №3004-7501275383 виданої Дніпровським РУПСЗН м.Києва та переїхавши у АДРЕСА_1 , не став на військовий облік за новим місцем мешкання. Чим скоїв адміністративне правопорушення яке підпадає під санкцію ст.210 КУпАП.
Таким чином, встановивши порушення правил військового обліку у вигляді не постановки на військовий облік у семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання, керуючись ст. 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення, абз. 3 п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487, 20.05.2025 року ОСОБА_2 було оголошено в розшук засобами Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з метою здійснення працівниками Національної поліції адміністративного затримання та доставлення його, як особу, що вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Також у відповіді зазначено, що адміністративні матеріали щодо порушень правил військового обліку та мобілізації відносно ОСОБА_1 не складалося у зв`язку з його неприбуттям до ТЦК та СП, також не виносилася постанови відповідно до ст.258 КУпАП оскільки позивач не звернувся та не надав добровільну згоду про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач проживає в м. Києві, але перебуває на обліку як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_7 .
22.02.2025 відповідач сформував повістку №2601276 про виклик позивача до РТЦК для уточнення даних на 06.03.2025 на 14:00 годину.
Зазначена повістка була повернута на адресу відповідача 10.03.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
17.03.2025 року внесено відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів про неприбуття позивача за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначеній в повістці.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі також Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до частини третьої статті 1 цього Закону військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Частиною сьомою статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
За приписами ст. 22 Закону № 2232-XII громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:
1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;
2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;
3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
4) місце, день і час явки за викликом;
5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;
6) реєстраційний номер повістки;
7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.
Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до п.27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою КМУ №560 від 16.05.2024 під час мобілізації громадяни викликаються з метою:
1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів:
взяття на військовий облік;
проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки);
призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.
На підставі п. 41 Порядку, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Згідно п.82 Правил надання поштового зв`язку, які затверджені постановою КМУ №270 від 05.03.2009, рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Так, відповідно до Опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення, повістка №2601276 була направлена позивачу саме 22.02.2025 у день її формування. Крім того, номер трекінгу на описі вкладення співпадає з номером трекінгу на поштовому відправленні. Тому, суд не вбачає у діях відповідача порушення правил направлення повісток.
Крім того, в частині посилань представника позивача, що відправлення надійшло на ім`я позивача, було вперше вкладено до поштової скриньки лише 06.03.2025 року (та сама дата, коли позивачу необхідно було вже прибути до ТЦК та СП). Далі дане повідомлення пролежало в поштовій скринці позивача до 10.03.2025 року та в подальшому в цей же день (10.03.2025 року) було повернуто відправнику, суд зазначає, що у будь-якому випадку, відповідно до п.24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, особи які не змогли з`явитися по повістці навіть з поважних причин, зобов`язані у найкоротший строк, прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Позивач доказів його безпосереднього прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 з повідомленням поважності причин неявки у строк визначений повісткою не надав.
Більш того, позивач змінив місце проживання і не став на військовий облік за новим місцем проживання, що ним не заперечується.
Так, відповідно до ч.4 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов`язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).
За положеннями п.22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України (КМУ) №560 від 16.05.2024, резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.
Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.
Відповідно до п.31 Порядку, повістки мають право вручати, у тому числі представники виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад - в адміністративних межах населених пунктів та територій, на які поширюється повноваження відповідних виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.
На підставі п.п.35, 36 Порядку, представники, уповноважені вручати повістки, здійснюють оповіщення громадян як самостійно, так і у складі груп оповіщення.
Вручення повісток резервістам та військовозобов`язаним здійснюється цілодобово за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України.
За адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені:
представниками районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад;
групами оповіщення, до складу яких можуть включатися представники районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, поліцейські, а також під час оповіщення мешканців багатоквартирних будинків - керівник установи (організації) або фізична особа - підприємець, яка надає послуги з управління багатоквартирними будинками, або голова правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
У порядку ч.3 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За положеннями до ч.5 ст.24 Закону України «Про Національну поліцію» за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також здійснюють адміністративне затримання та доставлення до цих центрів та органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності статті 210, 210-1, 211.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Як слідує з норм ст.259 КУпАП, з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до органу Державної прикордонної служби України.
Доставлення порушника має бути проведено в можливо короткий строк.
Таким чином, відповідно до законодавства на органи ТЦК та СП покладені повноваження щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення у справах про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності статті 210, 210-1, 211, розгляду цих справ та накладення адміністративного стягнення у разі.
В свою чергу, на органи національної поліції покладені повноваження з доставлення до ТЦК та СП відповідних осіб, для складання протоколів (ч.5 ст.24 Закону України «Про Національну поліцію», ст.259 КУпАП.
З метою організації взаємодії органів поліції та територіальний центрів комплектування та соціальної підтримки, Міністерством внутрішніх справ України 10.02.2025 наказом №80 затверджено Інструкція з формування та ведення інформаційної підсистеми «Облік звернень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України про призовників, військовозобов`язаних, резервістів» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».
Зазначеним нормативно-правовим актом передбачено, що відомості, викладені у зверненні ТЦК та СП, органів СБУ або розвідувальних органів України, що надійшло в паперовій формі, уносяться до ІП «Облік звернень» уповноваженою посадовою особою органу (підрозділу) поліції шляхом створення електронної картки та наповнення її інформацією про:
звернення ТЦК та СП, органів СБУ або розвідувальних органів України, номер та дату звернення, орган (підрозділ) поліції, у якому його зареєстровано в єдиному обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі ЄО) з використанням інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі система «ІПНП»), номер та дату реєстрації звернення в ЄО, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), посаду та контактні дані уповноваженої посадової особи, дату повторного звернення з прикріпленням фотокопії звернення (за наявності);
особу, яку необхідно доставити до ТЦК та СП, органів СБУ або розвідувальних органів України (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), дату та місце народження, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), фотозображення особи (за наявності), додаткову інформацію (за наявності зазначається інформація про місце роботи, номер мобільного телефону).
Таким чином, зазначена система передбачає ведення обліку осіб, стосовно яких у ТЦК та СП встановлено факт порушення правил військового обліку, але для складання відповідного протоколу та вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно доставити до ТЦК.
Ведення цього обліку, цілком узгоджується з повноваженнями ТЦК та СП, а також національної поліції в цій сфері, про що зазначено вище. В цьому випадку, відповідач 17.03.2025 на виконання своїх повноважень передбачених ч.3 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проінформував органи національної поліції про встановлений факт порушення військового обліку, що може в майбутньому мати наслідком притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому, внесення цієї інформації, є лише забезпечувальним, превентивним заходом, та наперед не визначає винність особу у відповідному адміністративному правопорушення. У будь-якому випадку, зазначене питання буде вирішуватися з дотриманням процедури передбаченої КУпАП.
За таких обставин, суд не вбачає протиправності в діях відповідача щодо інформування органів поліції про виявлення з боку позивача ознак адміністративного правопорушення щодо порушення правил військового обліку. Зазначені дії були вчиненні на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, а прав позивача при цьому порушенні не були. Позивач жодним чином не позбавлений прав та можливостей спростовувати зазначені факти в порядку процедури передбаченої КУпАП, а у разі незгоди з прийнятим рішення, оскаржити його в судовому порядку.
Відтак, заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надано, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 – 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити повністю.
Судове рішення складено та підписано 19 березня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя В.М. Чучко