Справа № 358/2010/25  Провадження № 3/358/79/26   	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м. Богуслав 

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Шапошника Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київської області (м. Богуслав) про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 ,
за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

В С Т А Н О В И В : 

Як вбачається із даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 487958 від 19 жовтня 2025 року: «19 жовтня 2025 року о 15 год. 28 хв. дорога м. Богуслав - с. Миколаївка, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «KIA SPORTAGE», державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме нагрудний персональний відеореєстратор МОТОROLA VB -400 № 859992, від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП.»
Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру фізичних осіб – платників податків відповідь № 1935179 від 27.10.2025 особу з реєстраційними даними ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в ДРФО не зареєстрований .
Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1935153 від 27.10.2025 за параметрами запиту « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» особу не знайдено.
Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1992568 від 10.11.2025 за параметрами запиту « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» особу не знайдено.
Постановою судді Богуславського районного суду Київської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повернуті до відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління НП в Київській області (м.Богуслав) для доопрацювання, належного оформлення та подальшого направлення до суду.
Після доопрацювання справа повернулася до суду.
Згідно рапорту поліцейського СРПП ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старший сержант поліції Козенка О. від 14.11.2025 , 19.10.2025 о 15.28 ним, спільно з інспектором СРПП ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Підлужним О. під час патрулювання у складі наряду БРАС 410 на автодорозі під селами Біївці Обухівського району та Миколаївка, Звенигородського району зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При оформлення матеріалів в рукописних документах вказував прізвище « ОСОБА_3 », а при друкування протоколу через логістичний пристрій увів лише серію та номер посвідчення даного водія НОМЕР_2 , після чого з бази ІПНП пристроєм самостійно була внесена інформація про водія, зокрема прізвище « ОСОБА_4 » Тобто в даному випадку трапилася технічна помилка, яку він не проконтролював, тому просив вважати , що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 487958 від 19.10.2025 складався відносно « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » жителя АДРЕСА_1 , а не «Бортницький», прізвище , яке було вказано помилково. (а.с.37)
Згідно до витягу з бази ІПНП посвідчення водія НОМЕР_2 прізвище ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.38)
В судовому засіданні встановлена особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно до паспорта громадянина України серія НОМЕР_4 виданого 25.12.1998 Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області( а.с.41-42) 
В судовому засіданні особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2 заперечив факт своєї винуватості у скоєнні цього правопорушення. Пояснив суду, що того дня прямував додому з м. Богуслав. Його зупинили працівники поліції. Причини зупинки ніхто не повідомляв, будь яких порушень правил дорожнього руху працівники поліції не зазначали, про технічну несправність транспортного засобу також не казали, тобто жодних зауважень йому з приводу керування автомобілем поліцейськими висловлено не було. Після цього поліцейській вказав, що від нього відчувається запах алкоголю та почервоніння очей та спитав чи вживав він алкогольні напої, на що він відповів, що не вживав, а очі втомлені, оскільки йому вже 72 роки. Інспектор запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він не відмовився, а сказав , що пройде. Після цього працівник поліції знову запитав чи пройде він огляд , він знову відповів, що якщо треба то пройде, на що працівник поліції сказав, що можна відмовитися від проходження. Він відповів, що відмовлятися не буде. Після цього працівник поліції сказав, що в них немає Драгеру, потрібно почекати деякій час, поки його підвезуть та знову запитав чи буде він проходити огляд та чекати Драгер , на це він відповів, щоб поліцейський йому сказав, як правильно зробити. В той час він почувався розгублено перебував у пригніченому стані, оскільки не розумів чому працівники поліції його зупинили та неодноразово задавали одне й саме питання. Потім поліцейські розцінили його поведінку як таку, що він відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, хоча насправді був тверезий.
Захисник ОСОБА_2 - адвокат Шапошник Є.В. (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 19.10.2025 та ордеру серія АІ № 2007543 від 11.11.2025) надав письмове клопотання та просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції з-поміж іншого зазначив, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_2 , не повідомили його про конкретну причину зупинення, що прямо передбачено ч.3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», а тому всі їх подальші дії були незаконними. Наголосив, що протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлення на медичний огляд складений щодо « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », хоча прізвище та дата народження його довірителя є « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » Більш того, після доопрацювання на виконання ухвали суду від 11.11.2025 поліцейський Козенко О.В. обмежився лише написанням рапорту в якому зазначив , що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 487958 від 19.10.2025 складався відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто знову вказав невірну дату народження ОСОБА_2 . Крім цього з боку поліцейських було порушений Порядок направлення водія для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду , оскільки не маючи достатньо підстав вважати, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану безпідставно пропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, оскільки ознаки як почервоніння очей , що було озвучена поліцейським не існує, а вказана ознака «різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя» , яка була вказана в направленні та в протоколі не була навіть оголошена. Крім цього відеозапис, що міститься в матеріалах справи містить інформацію про те, що у поліцейських на місці зупинки ОСОБА_2 взагалі при собі не було спеціального технічного приладу, а тому вони апріорі були позбавлені можливості провести огляд водія на місці зупинки. Вважає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП відсутні належні , допустимі докази, оскільки вони здобуті без додержання процесуальної процедури, суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно не узгоджуються між собою. В судовому засіданні додатково зазначив, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки неодноразово погодився, але працівники поліції не могли провести огляд з об`єктивних причин, оскільки в них не було технічного приладу, тому «підводили» до того, що водій відмовився від проходження.
В судовому засіданні поліцейський ВП № 2(м. Богуслав) Обухівського РУП ГУНП в Київської області, старший сержант поліції Козенко Олександр Валерійович з приводу обставин складання у відношенні ОСОБА_2 адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП суду пояснив наступне. Він перебував на добовому чергуванні. Так, приблизно 19.10.2025 о 15 год. 28 хвилин на дорозі м. Богуслав – с. Миколаївка Обухівського району Київської області був помічений автомобіль, який рухався підозріло по дорозі, тому був зупинений. Після встановлення особи були встановлені ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки. На початку спілкування водій погодився, а потім відмовився, після чого був складений протокол. На запитання суду поліцейський пояснив, що особа водія була встановлена згідно посвідчення водія , в базі даних він «Бортницький» а в посвідченні водія « ОСОБА_3 » , на запитання адвоката інспектор пояснив, що зупинили водія, оскільки вирішили перевірити, він рухався невпевнено, чому в протоколі та після доопрацювання він вказав не вірну дату народження правопорушника він не знає, при друкуванні протоколу про адміністративне правопорушення через логістичний пристрій він увів лише серію та номер посвідчення водія , після чого з бази даних ІПНП пристроєм самостійно була внесена інформація про водія , зокрема і прізвище « ОСОБА_4 » та його дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, долучені до справи відеозаписи нагрудної камери інспектора патрульної поліції, відео реєстратору, доводи ОСОБА_2 , його захисника, пояснення інспектора Козенка О.В., керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.
Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).
Згідно з частинами 1, 3 статті 35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
З відеозаписів нагрудної камери патрульної поліції № 477662, № 47627 чітко вбачається, що у працівників поліції були відсутні причини зупинки транспортного засобу «KIA SPORTAGE», державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 . Відповідна причини зупинки, передбачена статтею 35 Закону України "Про національну поліцію" названа не була.
Згідно ч. 5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).
Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .
Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння визначено статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.
Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 7 розділу I Інструкції).
Згідно з положеннями частини 2 статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (частина 3 статті 266 КУпАП).
Як убачається з відеозаписів з нагрудних камер патрульних поліцейських № 859992 та № 844576, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_2 на неодноразові запитання інспектора пройти огляд « 15:25:00» погоджується пройти огляд, далі поліцейський знову запитує «15:26:10» мова оригіналу « якщо треба пройду» . У зазначених відеоматеріалах зафіксований не зафіксовано факту відмови ОСОБА_2 від освідування у закладі охорони здоров`я у розумінні вимог чинного законодавства. Навпаки, працівник патрульної поліції спонукав водія до відмови, інформуючи про можливі наслідки та ставлячи питання у формі, що могла бути сприйнята як пропозиція не проходити огляд. « 15:26:27» - мова оригіналу « ви можете відмовитися» на що водій каже «15:26:28» та ні.
Водночас із запису вбачається, що ОСОБА_2 звертався до працівників поліції із запитанням про те як йому правильно зробити «15:28:50». Незважаючи на це, працівники поліції фактично розцінили таке запитання як відмову. Отже, така позиція поліцейських свідчить про можливу упередженість та формальний характер їхніх дій при складанні протоколу щодо ОСОБА_2 .
Таким чином, позиція поліцейських про право особи відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння , створюють у водія хибне враження щодо правомірності такої поведінки, в той час як поліцейському достовірно відомі наслідки, передбачені санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за відмову особи від проходження огляду на стан сп`яніння, а окрім того, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння , а й встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Пунктом 12 Розділу ІI Інструкції передбачено, що уразі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
У пункті 3 розділу I Інструкції перелічено ознаки алкогольного сп`яніння, якими є - 3. Ознаками алкогольного сп`яніння є:запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З аналізу протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 487958 та направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння , вбачається, що працівники поліції зазначили наявність у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя.
Однак під час перегляду відеозаписів із нагрудних камер патрульних поліцейських № 859992 та № 844576, долучених до матеріалів справи, судом установлено, що в процесі огляду у світлу пору доби працівник поліції каже водію, що в нього «очі почервоніли, відчувається запах алкоголю»
Крім того, із вказаних відеозаписів не вбачається наявності в ОСОБА_2 поведінки, що відповідала б типовим проявам алкогольного сп`яніння. Поведінка ОСОБА_2 була спокійною, урівноваженою, без агресії чи емоційної нестабільності. У цьому контексті суд доходить висновку, що формальна оцінка працівників поліції щодо ознак сп`яніння є суб`єктивною та не підкріплена об`єктивними доказами, зокрема результатами огляду на місці зупинки або медичного огляду в закладі охорони здоров`я, проведення якого фактично не відбулося.
Захисник Шапошник Є.В. у клопотанні про закриття провадження також обґрунтовано звернув увагу суду на той факт, що відеозаписи із нагрудних камер патрульних поліцейських № 859992 та № 844576, ,містять інформацію про те, що у поліцейській на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 взагалі при собі не було спеціального технічного засобу, тому вони були позбавлені можливості провести огляд водія на місці зупинки транспортного засобу.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння були здійснені формально, без належної об`єктивної перевірки, не відповідали вимогам чинного законодавства, зокрема Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення працівниками поліції порядку складання адміністративних матеріалів, що має істотне значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів, відповідно до статті 255 КУпАП.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа), уповноважений на розгляд справи, зобов`язаний оцінювати докази на основі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Однак у матеріалах справи щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження наявності як події, так і складу адміністративного правопорушення.
Натомість наявна поведінка працівника поліції, яка свідчить про навмисне спонукання ОСОБА_2 до відмови.
Згідно з пунктом 4 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, принцип правової держави передбачає обов`язок держави гарантувати утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Зокрема: відповідальність особи має бути індивідуальною; не допускається обґрунтування обвинувачення на припущеннях або незаконно здобутих доказах; усі сумніви у доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина 3 статті 62 Конституції України).
Відповідно до пункту 4.1 цього ж рішення, процедура притягнення до адміністративної відповідальності повинна відповідати конституційним принципам, а отже - будь-яке рішення у справі про адміністративне правопорушення має ґрунтуватися виключно на достовірних, належно зібраних доказах та дотриманні вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 3 статті 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Стосовно складеного на ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, то за встановлених під час розгляду обставин сам по собі вказаний протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом» 

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
З огляду на встановлені під час розгляду справи порушення, допущені працівниками поліції ще на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення та формуванні матеріалів справи, відсутність достатніх, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та враховуючи те, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено рішення суду в разі недоведеності винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
В свою чергу, суд враховує, що Законом України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В : 

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Головуючий: суддя 	К. С. Романенко