Справа № 2-1008/10 
Провадження № 2/693/106/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

12.02.2026р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді - Коцюбинської Ю.Д., за участю секретаря судового засідання – Олійник С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Жашків у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Жашківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , 
УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жашківського районного суду Черкаської області з вищевказаним позовом. 
В обґрунтування свої позовних вимог позивач вказав, що 02 травня 1993 року він уклав шлюб з ОСОБА_3 , актовий запис зареєстрований Кутівською сільською радою Маньківського району Черкаської області. 
У червні 2004 року подружжя припинило шлюбні відносини. 
За час спільного проживання подружжя придбало рухоме та нерухоме майно, в тому числі і земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_1 . 
При добровільному поділі майна було з`ясовано, що Жашківським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження ЄДРВП № 23788302, що відкрите відповідно до рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2010 року, справа № 2-1008/10, про стягнення заборгованості за кредитним договором винесено постанову від 25 жовтня 2012 року про арешт майна боржника ОСОБА_2 .
Відповідно до вищевказаної постанови було накладено арешт на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,0978 га, яка розташована по АДРЕСА_1 . 
Відповідно до договору купівлі – продажу земельної ділянки від 21 грудня 2004 року, ОСОБА_2 продала позивачу ОСОБА_1 , а він купив земельну ділянку розміром 0,0978 га, яка розташована по АДРЕСА_1 надану для будівництва і обслуговування житлового будинку. 
31 березня 2005 року на підставі укладеного договору було виписано та видано позивачу Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 144637 з кадастровим номером 710910100:01:002:0667.
У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду та просив скасувати арешт з майна, а саме земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд 0,0978 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , що накладений відповідно до постанови про арешт майна від 25 жовтня 2012 року Жашківським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження ЄДРВП № 23788302, що відкрите відповідно до рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2010 року, справа № 2-1008/10, про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Ухвалою Жашківського районного суду від 15.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився; представник позивача адвокат Шквира С.В. не з`явилася, при цьому до суду направила заяву про слухання справи у її відсутності. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
У судове засідання представник відповідача Жашківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не з`явився, при цьому до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності. У зв`язку з фактичним допущенням порушень вимог, а саме накладення арешту на майно особи, якій воно фактично не належало, позовні вимоги визнає. 
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, при цьому до суду направила заяву про слухання справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі. 
У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , не з`явилася по невідомих суду причинах. 
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Відзив на позов від відповідача до Жашківського районного суду Черкаської області не надходив.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Встановлені обставини справи та докази.
Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 02.05.1993 року у Кутівській сільській раді Маньківського району Черкаської області, актовий запис про шлюб № 1 від 02 травня 1993 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 » (а.с.5). 
Згідно із договором купівлі-продажу земельної ділянки від 21.12.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П., ОСОБА_2 продала, а гр. ОСОБА_1 купив земельну дялінку розміром 0,0978 га в межах згідно з планом, яка розташована на території АДРЕСА_1 надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.6). 
Відповідно до відповіді адресованої ОСОБА_1 , Жашківський відділ державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області від 24.10.2025 № 31494/1, повідомляє, що згідно доданих до вашого клопотання додатків вбачається, що арешт від 25.10.2012 року накладений в рамках виконавчого провадження ЄДРВП № 23788302 про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 . Виконавче провадження № 23788302 фактично не виконано та 14.12.2012 року внесено постанову про повернення ВД стягувачеві п. 5 ч. 1 ст. 47 (неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання боржника). 
У зв`язку з тим, що на момент закінчення виконавчого провадження вимоги виконавчого документу не виконано керуючись Законом України «Про виконавче провадження» станом на 24.10.2025 року відсутні підстави для скасування заходів примусового характеру, в тому числі зняття арешту з майна боржника (а.с.12). 
Відповідно до положень статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 ЦК України).
Згідно із статтею 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Під час розгляду справи встановлено, що особою, майно/права якої обтяжуються є ОСОБА_2 , а об`єктом обтяження є земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0978 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .
Судами встановлено, що боржник ОСОБА_2 не була власником земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0978 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .
Також судами встановлено, що ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки розміром 0,0978 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 144637 від 31.03.2005 року (а.с.7).
Згідно до рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 22.11.2010 року, яка набрало законної сили 02.12.2010 року, справа № 2-1008/10, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 20 416 доларів США 97 центів, що у гривневому еквіваленті становить 161 496 грн.19 коп, а також судові витрати у розмірі 1834 грн.96 коп (а.с.8).
Відповідно до статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Верховний Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначений перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.
З огляду на викладене, суд вважає за доцільне зняти арешт, накладений на майно, яке не належало боржнику, оскільки були відсутні підстави як у застосуванні обтяження саме на це майно, так і у зберіганні цього обтяження.
Встановивши, що на дату винесення постанови про арешт майна 25.10.2012 року ОСОБА_2 не була власником майна, а арешт позбавляє позивача можливості реалізувати своє право власності щодо вказаної земельної ділянки, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,4,5,19, ч.1 ст.76, ч.1 ст.81, ч.2 ст.247, ст.ст. 258-259, ч.ч.1,2,5 ст. 263, ст.ст.265, 268, 272-273, 354 Цивільного процесуального України, суд
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Жашківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 – задовольнити. 
Скасувати арешт з майна, а саме земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд 0,0978 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , що накладений відповідно до постанови про арешт майна від 25 жовтня 2012 року Жашківським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження ЄДРВП № 23788302, що відкрите відповідно до рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2010 року, справа № 2-1008/10, про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Ю. Д. Коцюбинська