Справа № 603/180/26
Провадження №2-а/603/11/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Гудкової Ю. Г.,
секретар судового засідання Сандалюк О. В.,
за участю представника позивача – адвоката Яремчука О. О. (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яремчук О. О., звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № R122891 від 11.10.2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вищевказана постанова є необґрунтованою та незаконною, такою, що винесена за відсутності належних і допустимих доказів вчинення правопорушення та з порушенням установленого порядку накладення адміністративного стягнення. В оскаржуваній постанові йому ставиться у провину неприбуття за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст. 22 «Про військовий обов`язок і військову службу»), порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію. Вважає, що зміст постанови не відповідає встановленим законом вимогам, оскільки опис обставин вчинення адміністративного правопорушення, які мали бути установлені під час розгляду справи, є неконкретизованим та не містить інформації про місце, дату і час вчинення правопорушення, у ній відсутня будь-яка інформація про реквізити повістки ТЦК, що, на думку позивача, порушує його право на захист. До того ж, в оскаржуваній постанові йому інкримінується порушення статті 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка є нормою закону про граничний вік перебування на військовій службі. Також звертає увагу на те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим не мав можливості надати свої пояснення чи заперечення, що, як наслідок, порушило його право на захист. На підставі наведеного просить позов задовольнити.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначив, що ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку була надіслана повістка № 1941401 з вимогою прибути 27.01.2025 року о 09:00 год для уточнення даних за зареєстрованим місцем проживання позивача. 
Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП поштою, серед іншого, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, а отже, відповідач свій обов`язок щодо належного оповіщення особи виконав, а неявка позивача 27.01.2025 року утворює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Окрім того, вважає, що невірне зазначення нормативного акта, а саме посилання на Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» замість Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», є технічною помилкою (опискою), при цьому суть правопорушення у фабулі постанови розкрито. 
Також звертає увагу на те, що наявність відстрочки не скасовує обов`язку військовозобов`язаного з`явитися за викликом (повісткою) для уточнення облікових даних. Позивач не виконав свого обов`язку щодо повідомлення ТЦК та СП про наявність такого права, проте він притягається до адміністративної відповідальності не за ухилення від призову, а саме за порушення правил (неприбуття за викликом). З огляду на наведене просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 
У відповіді на відзив представник позивача вказав, що представник відповідача не надав підтвердження від поштового оператора про належне оповіщення ОСОБА_1 про виклик до ТЦК та СП. Також не надано і докази направлення рекомендованного поштового відправлення № 0610223370090 на адресу позивача (копії поштової квитанції чи накладної), а в автоматизованій системі АТ «Укрпошта», що перебуває у відкритому доступі, відсутня інформація про поштове відправлення за вказаним номером. 
Окрім того, зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення № 08/1137 від 11.10.2025, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, складено за інше правопорушення, а саме за неуточнення облікових даних. Вказане правопорушення  ОСОБА_1 визнав, а також подав заяву про розгляд справи за його відсутності та закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Проте позивач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про притягнення його до адмінвідповідальності за неприбуття за викликом до ТЦК та СП згідно з повісткою. 
Також звертає увагу на те, що зазначена постанова № R122891 по справі про адміністративне правопорушення від 11.10.2025 року винесена без врахування вимог ст. 38, та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. У повістці про виклик зазначена дата та час, коли ОСОБА_1 повинен був з`явитись до ТЦК та СП, а саме 09:00 год 27.01.2025 року, постанову № R122891 у справі про адміністративне правопорушення винесено 11.10.2025 року, тобто після закінчення тримісячного строку, встановленого ст. 38 КУпАП. 

Ухвалою суду від 25.03.2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП згідно з постаново № R122891 від 11.10.2025 року.
Протокольною ухвалою суду від 21.04.2026 року за заявою представника позивача про поновлення строку звернення до суду із позовом визнано поважними причини пропуску вказаного строку та поновлено позивачу строк подання цього адміністративного позову. 
Протокольною ухвалою суду від 21.04.2026 року задоволено клопотання представника відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву, визнано поважними причини пропуску вказаного строку та поновлено відповідачу строк на його подання.
Протокольною ухвалою суду від 21.04.2026 року відмовлено відповідачу у продовженні процесуального строку на подання копій паперових матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Яремчук О. О. у судовому засіданні підтримав позов з мотивів, викладених у ньому та відповіді на відзив, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно не забезпечив явку представника у судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 

Суд установив такі обставини. 
ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією військово-облікового документа позивача, сформованого 10.03.2026 року у застосунку «Резерв+». 
Як видно зі змісту військово-облікового документа ОСОБА_1 , йому надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до завершення мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку». 
Право на відстрочку позивача підтверджується також долученою до матеріалів справи фотокопією довідки про здобувача освіти за даними Єдиної держаної електронної бази з питань освіти № 790117 від 13.10.2025 року, зі змісту якої видно, що ОСОБА_1 навчається в закладі вищої освіти « Університет Короля Данила» на денній формі навчання. 
11.10.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_2 виніс стосовно позивача постанову № R122891 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Згідно із вказаною постановою за результатом з`ясування обставин справи встановлено, що ОСОБА_1 не прибув на викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, постановлено накласти на нього штраф у сумі 17 000,00 грн. 
До матеріалів справи також долучено копію листа з Бучацького відділу ДВС у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 2864 від 27.02.2026 року про відкриття виконавчого провадження та копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 80368603 від 27.02.2026 року з виконання постанови № R12289, виданої 11.10.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення з боржника ОСОБА_1 штрафу в розмірі 34 000,00 грн.
На підтвердження викладених у відзиві доводів представник відповідача долучив фотокопії відомостей з ЄДРПВР, що містять інформацію стосовно обставин винесення оскаржуваної постанови. Так, у ЄДРПВР внесено запис про допущене порушення ОСОБА_1 - неприбуття за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк і місце, зазначені у повістці (справа № F2526031 за ст. 210-1 КУпАП), у зв`язку з чим начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 11.10.2025 року виніс постанову про адміністративне правопорушення № R184732. 
Окрім того, до матеріалів справи долучено фотокопію повістки № 1941401 від 14.01.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 повинен був з`явитись 27.01.2025 о 09:00 год для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ). Згідно з фотокопією опису вкладення до рекомендованого поштового повідомлення № 0610223370090 вказана повістка була надіслана за адресою зареєстрованого місця проживання позивача. Проте, відповідно до копії трекінгу, отриманого на сайті АТ «Укрпошта», дані про відправлення за вказаним поштовим номером відсутні.
Зі змісту фотокопії витягу з ЄДРПВР видно, що оскаржувана постанова № R122891 від 11.10.2025 року винесена на підставі протоколу № 08/1137 від 11.10.2025 року, у зв`язку із неприбуттям ОСОБА_1 за викликом до ТЦК та СП, розгляд справи - 11.10.2025 року. 
Згідно з фотокопією протоколу № 08/1137 від 11.10.2025 року, долученої представником позивача до відповіді на відзив, ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме неоновлення та неповідомлення про зміну облікових даних ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розгляд справи призначено на 13.10.2025 року на 14 год 30 хв. Копію вказаного протоколу позивач отримав та 13.10.2025 року подав заяву в порядку ст. 279-9 КУпАП про надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності та розгляд справи у його відсутності. Вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав та просив закрити справу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 
Як зазначив представник позивача, результати розгляду вказаної заяви невідомі, відповіді на адвокатський запит він не отримав. 
Представник позивача у судовому засіданні вважає, що протокол про адміністративне правопорушення стосується іншого правопорушення та містить дату розгляду справи – 13.10.2025 року, тоді як оскаржувана постанова датована 11.10.2025 року. 

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані у справі докази, дійшов таких висновків. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. 
Диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які стосуються оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації. 
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює (визначає) Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі – Закон № 3543-XII). 
Відповідно до вимог абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-XII громадяни, серед іншого, зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк (абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII).
Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року (далі – Порядок).
Відповідно до п. п. 28, 29 Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.
Абзацом 4 п. 34 Порядку передбачено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.
Відповідно до п. 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року (далі – Правила). 
Згідно з абз. 2 п. 16 вказаних Правил повістка або у випадках, передбачених законодавством, інший документ про виклик або оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів може бути надіслана рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками “Повістка ТЦК”, “Вручити особисто”.
Абзацами 2, 4 п. 82 вказаних Правил передбачено, що рекомендовані листи з позначкою “Повістка ТЦК” під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою “Повістка ТЦК”.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою “Повістка ТЦК”, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку “адресат відсутній за зазначеною адресою”, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 210-1 КУпАП, встановлені ст. 279-9 цього Кодексу. 
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Установлено, що згідно з постановою № R122891 від 11.10.2025 року ОСОБА_1 ставиться у провину неприбуття за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці, що кваліфіковано як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію і вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події і складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що підтверджено належними доказами (п. 1 ст. 247 КУпАП). 
Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами, а також іншими документами. 
Адміністративна відповідальність та процедура притягнення до відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності закріплений у ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості), у силу якого ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача – суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
У матеріалах справи відсутні належні докази в підтвердження належного оповіщення ОСОБА_1 про виклик до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 на 27.01.2025 року, на що у відзиві посилається представник відповідача. Зокрема, суду не надано належним чином оформлені копії документів/повідомлення від поштового оператора з підтвердженням про отримання позивачем рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», або відмову отримати таке поштове відправлення, чи повідомлення з датою проставлення працівником об`єкта поштового зв`язку відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого (зареєстрованого) місця проживання. Також відсутня інформація на сайті «АТ «Укрпошта» про поштове відправлення за номером, зазначеним у описі вкладення до рекомендованого поштового відправлення. 
Долучені до відзиву фотокопії повістки № 1941401 та опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення не підтверджують здійснення належного оповіщення ОСОБА_1  про необхідність прибути до ТЦК та СП.
Надаючи оцінку доводам сторін, суд звертає увагу на те, що суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Також суд звертає увагу на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки в межах обставин, викладених у протоколі. Тобто орган, який розглядає справу про адмінправопорушення, не наділений повноваженнями самостійно змінювати викладені у протоколі фактичні обставини чи пред`являти нові звинувачення.
Суд критично оцінює доводи представника відповідача про наявність технічної помилки у постанові № R122891 від 11.10.2025 року та вважає слушними посилання представника позивача на невідповідність її змісту встановленим законом вимогам, а також про неконкретність фабули адміністративного правопорушення, що поставлено у провину.
На переконання суду, таке нечітке та неконкретне викладення суті правопорушення, інкримінованого позивачу, порушує право позивача на захист. 
Також, строки притягнення до відповідальності за порушення вимог ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на момент винесення оскаржуваної постанови сплинули. 
Так, відповідно до ч. 9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Інші доводи сторін суд вважає малозначними. 

У силу вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. 
Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № R122891 від 11.10.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі – закрити.
Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі наведеног, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 532,48 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 139, 159, 246, 255, 286 КАС України, ст. ст. 251, 258, 280, 283, 286 КУпАП, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити. 
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № R122891 від 11.10.2025 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП – закрити. 
Стягнути на користь  ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_1 532 (п`ятсот тридцять дві) грн 48 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження – з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 

Відомості про учасників справи: 
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . 
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
Повне рішення складено 22 квітня 2026 року.

Головуючий суддя     Ю. Г. Гудкова