Справа № 585/2173/25 
Номер провадження 2/585/36/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,
з участю секретаря судового засідання - Зубко К. В.,
Справа № 585/2173/25, провадження № 2/585/36/26
Позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,
третя особа: ОСОБА_3 , 
розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Представник позивача - ОСОБА_4 , який діє на підставі Довіреності, посвідченої 07 липня 2025 року приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Журенко Я. А., зареєстрованої в реєстрі за № 389.

Стислий виклад позицій учасників справи.
До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що під час шлюбу у них з відповідачем народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 08.04.2009 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, їхній син залишився проживати з нею. 06.03.2007 року Роменським міськрайонним судом Сумської області було видано виконавчий лист у справі № 2-241/2007 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2007 року і до досягнення повноліття. На даний час ОСОБА_3 досяг повноліття і виплата аліментів на його утримання припинилася. На теперішній час їхній спільний син ОСОБА_3 навчається на 1-му курсі за контрактом у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут з 01 серпня 2024 року (наказ НІ від 01.08.2024 № 217). Знаходиться на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні. Форма навчання - денна. Термін навчання в інституті 4 роки (бакалавр), що підтверджується довідкою № 1/56/17/684 від 14.05.2025 року. Оскільки ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, то він не має змоги влаштуватися на роботу та самостійно утримувати заробітну плату, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батьків. Коштів, які вона надає сину, не вистачає. Відповідач працює і має задовільний стан здоров`я, тому має можливість надавати фінансову допомогу сину, однак не надає такої допомоги, необхідної для нормального життя та навчання сина. Добровільно врегулювати спір з відповідачем та досягнути компромісу щодо виділення матеріальної допомоги не вдалося. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до закінчення завчання або досягнення сином 23-річного віку.
Відповідач ОСОБА_2 подав заяву (відзив на позов), в якій просив відмовити в задоволенні позову. Позов вважає необґрунтованим. Так, станом на день подання позовної заяви, його син ОСОБА_3 перебував на військовій службі (навчання) за контрактом у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут з 01 серпня 2024 року (наказ НІ від 01.08.2024 року № 217) на 1-му курсі. Знаходився на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні. Форма навчання - денна. Термін навчання в інституті 4 роки (бакалавр), що підтверджується довідкою № 1/56/17/684 від 14.05.2025 року.
Згідно з довідкою № 1/56/17/684 від 14.05.2025 року його син є курсантом Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, що дає йому право згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на соціальні пільги та гарантії, а саме повне державне утримання, зокрема: безкоштовне здобуття вищої освіти; безкоштовне проживання та користування побутовими послугами; безкоштовне 3 разове харчування згідно стандартів армій світу; безкоштовне забезпечення речовим майном (формою) на будь-який період року; безкоштовне сучасне медичне забезпечення; стабільне грошове забезпечення; наявність обов`язкових канікулярних відпусток (зимовий та літній період), та інше.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментів зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Подаючи до суду позовну заяву, позивач не надала доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про потребу у матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням сина (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо).
З вищезазначеного слідує, що ОСОБА_3 перебуває на повному державному забезпеченні та не потребує матеріальної допомоги, а отже відсутній пункт щодо потреби у матеріальній допомозі у обов`язковій сукупності юридичних фактів, вказаних у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суху України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Таким чином вважає, що позовна заява про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суперечить п. 20 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суху України, а обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) не виникає (а.с. 40-41).
Позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, в якому остання зазначає, що вважає викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву доводи безпідставними, виходячи з наступного.
Навчання їхнього з відповідачем сина ОСОБА_3 за контрактом у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут з 01 серпня 2024 року та знаходження його на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні, не виключає відсутності у нього матеріальної допомоги від батьків, оскільки навчання на денній формі навчання не дає змоги влаштуватися на роботу та самостійно отримувати заробітну плату. У зв`язку з постійними загрозами обстрілів, досить значний час син знаходиться на дистанційному навчанні без права виїзду за межі Києва, що потребує значних фінансових затрат на організацію проживання та харчування, забезпечення комп`ютерною та офісною технікою. Для надання можливості сину здобувати освіту (навчається на комп`ютерника), нею придбано ноутбук вартістю 47999,00 грн., смартфон та аксесуари до нього вартістю 17159,00 грн. Щомісячно, а то і декілька разів на місяць, нею синові надсилаються продукти харчування. Також вона регулярно надає та надсилає кошти, яких від потребує. З серпня 2024 року по травень 2025 року тільки на його картку нею було перераховано 32250,00 грн., а також надавалася готівка, коли він приїздив додому. Проте коштів, які вона надає, не вистачає. Відповідач, який працює та має задовільний стан здоров`я, має можливість надавати фінансову допомогу сину, проте не надає матеріальної допомоги, необхідної для нормального життя та навчання сина. Добровільно врегулювати спір з відповідачем та досягнути компромісу щодо виділення матеріальної допомоги не знайшли розуміння у відповідача.
Відповідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Отже, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.
Таким чином, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву доводи, суперечать обставинам справи та вимогам ст. 199 СК України і є безпідставними (а.с.58-59).
Відповідач ОСОБА_2 подав заяву (заперечення на відповідь на відзив), в якому відповідач зазначає, що ноутбук придбано 22.08.2024 року, тобто в період сплати ним аліментів на утримання сина досягнення ним повноліття - 18 років. Тому покупка ноутбука не має ніякого відношення до даної справи.
Щодо придбання смартфону, то це мобільний телефон з розширеною функціональністю, який поєднує можливості зв`язку із функціями персонального комп`ютера і до навчання ніякого відношення не має. Ноутбук (персональний комп`ютер) у його сина є, про що зазначено вище, і використовується для навчання, в тому числі і для дистанційного навчання, шляхом встановлення відповідного програмного забезпечення. На сьогодні ціни на смартфони починаються від 2,5 (3,0) тисячі гривен і до... Придбання моделі за 11899 грн., що в 4-ри (чотири) рази більше від мінімальної ціни, свідчить не про незадовільний матеріальний стан, а якраз про протилежне. Покупка послуги «Smart Protection» (дає змогу безкоштовно отримати новий смартфон замість старого у разі будь-якого пошкодження) за 3833 грн., при тому що виробник гарантує «Степень защиты: Падение на бетон - 2 м под любым углом» (див. додаток), підтверджує задовільний матеріальний стан. На доданій копії чека цілеспрямовано не скопійовано дату чека. У доданому чеку не зазначено, що смартфон придбано для ОСОБА_3 і ким він використовується невідомо. Таким чином, покупку смартфону також не можна брати до уваги при розгляді справи №585/2173/25, номер провадження 2/585/894/25.
Щодо чеків на переказ коштів, то всі чеки на суму 10800 грн. до 09.12.2024 року (досягнення сином повноліття 18 років) не можна брати до уваги при розгляді справи, так як утримання сина до повноліття (18 років) це такий же обов`язок матері, як і батька по утриманню сина. За період з початку навчання 01.08.2024 року і до 09.12.2024 року ним також сплачувались аліменти.
Щодо чеків на переказ коштів на суму 19450 грн. починаючи із 09.12.2024 року, то це добровільна допомога позивача на якісь невідомі цілі (похід на балет, кінопрем`єру, розваги, тощо), і ці чеки не підтверджують необхідність його сина ОСОБА_3 у матеріальній допомозі. Таким чином, ці чеки також не можна брати до уваги при розгляді справи. 
Щодо чеків на відправлення продуктів, то згідно з чеками від 06.09.2025 року та 20.09.2025 року було відправлено продуктів на суму 100 гривен та 10 копійок відповідно. Відправлення було здійснено після подачі ним заяви на відзив позовної заяви 28.08.2025 року. Виникають питання: а які ж продукти вагою 10 кілограмів (згідно першого чека) можна купити за 100 гривень? А вагою 20 кілограмів (згідно другого чека) що можна купити за 10 копійок? А які продукти відправлялись у період з 01.08.2025 по 06.09.2025 року, такої необхідності не було? Згідно із довідкою № 1/56/17/684 від 14.05.2025 року (див. додаток) його син ОСОБА_3 знаходиться на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні. Позивачем не надані відповідні документи, які підтверджують зняття їхнього сина із продовольчого забезпечення. Таким чином, ці чеки не можна брати до уваги при розгляді справи.
До документів додано чек від 28.07.2024 року на суму 2000 грн., який також не можна приймати до уваги у даній справі, так як його син ОСОБА_3 , перебуває на навчанні з 01.08.2024 року (наказ НІ від 01.08.2024 року № 217), а станом на 28.07.2024 року він сплачував аліменти. 
Крім того, позивачем не додано до матеріалів справи довідку про доходи ОСОБА_3 під час навчання, а також довідку про отримані інші доходи ОСОБА_3 під час навчання, про що ним було заявлено у його запереченні/відзиві на позовну заяву.
Позивачем свідомо направлено «Відповідь на відзив» на неіснуючу адресу: АДРЕСА_1 (див. додаток); при тому, що адреса його проживання: АДРЕСА_2 . В результаті цієї свідомо зробленої помилки він би не отримав «Відповідь на відзив», не надав би пояснень чи заперечень, що вплинуло б на результат розгляду справи.
Таким чином, керуючись вищезазначеним, можна зробити висновок, що позивач навмисно вводить в оману суд, а наведені у «Відповіді на відзив» факти не можуть служити доказами потреби ОСОБА_3 у матеріальній допомозі.
Позивач не надала доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про потребу у матеріальній допомозі саме у зв`язку із навчанням ОСОБА_3 (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників, тощо).
Із вищезазначеного слідує, що ОСОБА_3 , перебуваючи на повному державному забезпеченні, не потребує матеріальної допомоги, відповідно відсутній п. 3 (потреба у матеріальній допомозі) у обов`язковій сукупності юридичних фактів, вказаних у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (а.с.85-86).

У судовому засіданні позивач та її представник - ОСОБА_4 підтримали позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому.
Представник позивача ОСОБА_4 підтвердив, що ОСОБА_3 перебуває на повному державному утриманні, але йому потрібні були додаткові витрати на придбання телефону та ноутбуку. Відповідач працює, проте який має дохід - невідомо.

Позивач ОСОБА_1 пояснила, що син ОСОБА_3 навчається і отримує стипендію. Житлом та одягом він забезпечений, але харчування незадовільне, тому надсилає синові щомісячно 2000 грн. Який матеріальний стан у відповідача їй невідомо, оскільки вони з ним давно не спілкуються.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав. Пояснив, що ноутбук для сина куплений в тому числі за його кошти, оскільки він сплачував аліменти. Він працює, отримує заробітну плату в розмірі 32000 грн. на місяць, непрацездатних батьків і неповнолітніх дітей на утриманні не має. Син до нього за допомогою не звертався. Вважає, що син не потребує матеріальної допомоги, посилаючись на ст. 20 Пленуму Верховного Суду України. Вважає, що в сукупності відсутня обставина потребування сином матеріальної допомоги.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
12 червня 2025 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с.16).
Ухвалою від 28 серпня 2025 року продовжено строк підготовчого провадження (а.с.35).
02 грудня 2025 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.99).
Третя особа ОСОБА_3 подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги вважає обґрунтованими, викладені в позовній заяві доводи відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, оскільки у зв`язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги від батьків, яку з початку навчання і на даний час надає йому виключно мати, а батько (відповідач) не дивлячись на те, що є працездатним, працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків і має можливість надавати допомогу, таку допомогу не надає (а.с.112).
Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками вказані: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с.4).
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2009 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 липня 2005 року відділом РАЦС по м. Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції (актовий запис № 163, свідоцтво про шлюб НОМЕР_2 ) (а.с.5).
Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 33 від 08 квітня 2009 року (а.с.6).
Відповідно виконавчого листа № 2-241/2007, виданого 06 березня 2007 року на підставі рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 лютого 2007 року, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 7 лютого 2007 року до досягнення дитиною повноліття. Аліменти стягнуто матері ОСОБА_1 (а.с.7).
Згідно довідки заст. начальника відділу персоналу та стройового Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут В.Клименка № 1/56/17/684 від 14.05.2025 року, курсант 1-го курсу, солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі (навчається) за контрактом в Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут з 01 серпня 2024 року (наказ НІ від 01.08.2024 № 217). Знаходиться на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні. Форма навчання - денна. Термін навчання в інституті 4 (чотири) роки (бакалавр) (а.с.8, 42, 87).
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади № 2025/006181386 від 12.05.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.10).
Відповідно довідки ПП «Ромни-Проект» № 83 від 16 вересня 2025 року, ОСОБА_1 працює в ПП «Ромни-Проект» на посаді інженера-землевпорядника з 07.09.2011 року згідно з Наказом № 12к від 06.09.2011 року. Заробітна плата становить: за березень 2025 року - 26265,69 грн., за квітень 2025 року - 27819,00 грн., за травень 2025 року - 27323,50 грн., за червень 2025 року – 27845,23 грн., за липень 2025 року - 27819,00 грн., за серпень 2025 року - 25788,84 грн. (а.с.60).
До матеріалів справи позивачем долучено:
- квитанцію на суму 47999,00 грн. на придбання 22.08.2024 року в ТОВ «АЛЛО» ноутбуку «Gigabyte G5 KF» (а.с.62);
- квитанцію на суму 17159 грн. на придбання смартфону та аксесуарів до нього (а.с.62);
- експрес-накладні ТОВ «Нова пошта» про відправлення посилок позивачем ОСОБА_1 - ОСОБА_3 від 06.09.2025 року та від 20.09.2025 року (а.с.63);
- платіжні інструкції про переказ Марченко А. М. грошових коштів на рахунок ОСОБА_3 : від 28.07.2024 року на 2000 грн., від 28.08.2024 року на 1000 грн., від 05.09.2024 року на 1000 грн., від 09.09.2024 року на 500 грн., від 14.09.2024 року на 300 грн., від 16.09.2024 року на 1000 грн., від 28.09.2024 року на 1000 грн., від 30.09.2024 року на 1000 грн., від 03.10.2024 року на 1000 грн., від 13.10.2024 року на 1000 грн., від 20.10.2024 року на 1000 грн., від 10.11.2024 року на 1000 грн., від 19.11.2024 року на 1000 грн., від 18.12.2024 року на 1000 грн., від 05.01.2025 року на 500 грн., від 17.01.2025 року на 1000 грн., від 23.01.2025 року на 500 грн., від 31.01.2025 року на 3000 грн., від 04.02.2025 року на 1000 грн., від 14.02.2025 року на 1000 грн., від 26.02.2025 року на 300 грн., від 28.02.2025 року на 1000 грн., від 08.03.2025 року на 150 грн., від 14.03.2025 року на 1000 грн., від 22.03.2025 року на 1000 грн., від 23.03.2025 року на 1000 грн., від 15.04.2025 року на 1500 грн., від 21.04.2025 року на 500 грн., від 27.04.2025 року на 1000 грн., від 02.05.2025 року на 1000 грн., від 20.05.2025 року на 3000 грн. (а.с. 64-71).
Відповідно довідки Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут № 19-16/3/11 від 15.01.2026 року ОСОБА_3 дійсно проходить військову службу в Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації, на посаді курсант та нараховане грошове забезпечення за останні 6 місяців становить 120265,59 грн. (до виплати: серпень 2024 - 3097,71 грн., вересень 2024 - 3097,71 грн., жовтень 2024 - 3097,71 грн., листопад 2024 - 3097,71 грн., грудень 2024 - 3219,48 грн., січень 2025 - 2925,45 грн., лютий 2025 - 2925,45 грн., березень 2025 - 9869,70 грн., квітень 2025 - 9869,70 грн., травень 2025 - 9869,70 грн., червень 2025 - 9869,70 грн., липень 2025 - 9869,70 грн., серпень 2025 - 9869,70 грн., вересень 2025 - 9869,70 грн., жовтень 2025 - 9869,70 грн., листопад 2025 - 9869,70 грн., грудень 2025 - 7662,32 грн.) (а.с.124).
Відповідно довідки Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут № 01-26/69/47 від 15.01.2026 року, курсант 2-го курсу ОСОБА_3 перебуває на військовій службі (навчається) за контрактом в Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут з 01 серпня 2024 року (наказ НІ від 01.08.2024 № 217). Знаходиться на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні. Форма навчання - денна. Термін навчання в інституті 4 (чотири) роки (бакалавр) (а.с.125).
Між сторонами склалися правовідносини з приводу сплати аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, які регулюються Сімейним кодексом України.

Норми права, застосовані судом: 
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх сина, дочки регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно зі статтею 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Отже, стягнення з батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується з соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
В постанові Верховного Суду від 13.05.2021 р. у справі № 308/4214/18 зазначено, що сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі №381/2423/20(провадження № 61-17937св21) зроблено висновок про таке: «Стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами».
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Мотиви суду.
Відповідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Матеріалами справи встановлено, що сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг повноліття, перебуває на військовій службі (навчається) за контрактом в Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут з 01 серпня 2024 року (наказ НІ від 01.08.2024 № 217). Термін навчання 4 роки (а.с.4,8,42,87).
Ураховуючи денну форму навчання, суд вважає, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як матір, так і батько.
Позивач ОСОБА_1 надає певну матеріальну допомогу синові, що стверджується експрес-накладними ТОВ «Нова пошта» про відправлення посилок позивачем ОСОБА_1 - ОСОБА_3 від 06.09.2025 року та від 20.09.2025 року (а.с.63), платіжними інструкціями про переказ ОСОБА_1 грошових коштів на рахунок ОСОБА_3 (а.с. 64-71).
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати (Постанова Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі № 381/2423/20).
Суд враховує, що відповідач є батьком дитини, яка навчається і потребує матеріальної допомоги, а батьки ОСОБА_3 мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, тому суд дійшов висновку, що відповідач, дійсно має можливість надавати певну матеріальну допомогу на утримання сина, який навчається на денній формі навчання. 
За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на його утримання в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення ним навчання - 30 червня 2028 року, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. 
При цьому суд враховує те, що відповідач є здоровим, працездатним, має стабільний дохід. Доказів протилежного суду не надано.
При визначенні розміру аліментів судом також враховано що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує щомісячне грошове забезпечення (а.с.124). 
Враховуючи викладене суд вважає, що такий розмір аліментів є виправданим дійсним потребам повнолітнього сина і не призведе до порушення прав відповідача. 
Доводи відповідача про те, що повнолітній син перебуває на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні, а тому не особою, яка потребує матеріальної допомоги, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_3 навчається в учбовому закладі на денній формі навчання, у зв`язку з чим позбавлений можливості працювати та отримувати дохід у тому обсязі, який необхідний для культурного та соціального розвитку його особистості.
Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Таким чином у відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти слід стягувати починаючи з 11 червня 2025 року.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.
Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив: 

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання, у розмірі 1/8 заробітку (доходу) щомісячно на період його навчання - до 30 червня 2028 року, починаючи стягнення з 11 червня 2025 року.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , паспорт № НОМЕР_8 . 
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО  МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ	  В. І. Євтюшенкова