П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
——————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/40953/25	

Перша інстанція: суддя Стефанов С.О.,
повний текст судового рішення
складено 12.12.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
 	 	
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Миколаївській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року по справі за позовом Головного управління ДПС в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:
09.12.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 551153,75 грн., в тому числі: орендна плата з фізичних осіб (50 18010900 місцевий бюджет) 379647,29 грн.; земельний податок з фізичних осіб (50 18010700 місцевий бюджет) 171506,46 грн..
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду 12 грудня 2025 року позовну заяву було повернуто позивачеві на підставі п. 8 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції від 12.12.2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вже зазначено вище, правовою підставою для повернення судом першої інстанції позовної заяви стали положення п. 8 ч. 4 ст. 169 КАС України, згідно з якими позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Обґрунтовуючи передчасність звернення позивача з цим позовом, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів ґрунтуються на невиконані відповідачем винесених Головним управлінням ДПС в Миколаївській області наступних податкових повідомлень-рішень:
- ППР (форми “Ф”) №95773-2407-1423-UA48060090000097375 вiд 08.04.2025, нараховано 364470,88 грн., за період 2025 рік.; 
- ППР (форми “Ф”) №95774-2407-1423-UA48060090000097375 вiд 08.04.2025, нараховано 15176,41 грн., за період 2025 рік.;
- ППР (форми “Ф”) №78184-2407-1423-UA48060090000097375 вiд 03.04.2025, нараховано 85636,84 грн., за період 2025 рік.;
- ППР (форми “Ф”) №78185-2407-1423-UA48060090000097375 вiд 03.04.2025, нараховано 70206,59 грн.;
- ППР (форми “Ф”) №78186-2407-1423-UA48060090000097375 вiд 03.04.2025, нараховано 15663,03 грн.
Виходячи з того, що ці рішення були направлені відповідачу поштою і згідно з наявною в матеріалах справи копією конверта не були вручені відповідачу під час доставки та повернуті податковому органу з відміткою від 22.07.2025 року, то в силу положень ст. 42.5 ПК України, вказані рішення вважаються врученими відповідачу 22.07.2025, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач має право на оскарження таких рішень на протязі 6 місяців з 22.07.2025, а тому звернення позивача з таким позовам 09.12.2025 було передчасним.
Апелянт не погоджується з такою позицією, посилаючись на те, що визначена цими рішеннями сума не була оплачена відповідачем своєчасно та набула статусу податкового боргу, а право на пред`явлення позову про стягнення цих сум податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 30-денного строку з моменту надіслання платнику податків податкової вимоги в порядку пункт 59.1 ст. 59 ПК України, а оскільки відповідачу раніше вже виставлялась податкова вимога від 13.07.2023 №0005134-1306-1429, яка залишилась не погашеною, то збільшення суми податкового боргу відповідача на підставі податкових повідомлень-рішень від 08.04.2025 не потребує направлення відповідачу нової податкової вимогу на суму збільшення податного боргу.
Такі обставини на думку податкового органу свідчать про дотримання ним строку звернення до суду з даним позовом. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, а доводи апелянта відхиляє, виходячи з наступного.
Положення пункту 8 ч. 4 ст. 169 КАС України направлені на те, щоб звернення суб`єкта владних повноважень з позовом про стягнення грошових коштів, не було здійснено раніше, ніж сплинуть строки, визначені частиною 2 статті 122 цього Кодексу, протягом яких можливо оскарження рішень, якими ці кошти нараховані, тобто не раніше ніж через 6 місяців.
При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, строк на оскарження вищевказаних повідомлень-рішень від 08.04.2025 розпочався з 22.07.2025 відповідно до приписів ст. 42.5 ПК України, виходячи із наявних у справі матеріалів поштового відправлення цих рішень відповідачу. 
Наведені апелянтом обставини набуття спірними сумами статусу податкового боргу та направлення в адрес відповідача податкової вимоги від 13.07.2023 №0005134-1306-1429, як передумови для подачі цього позову, колегія суддів вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інтенції, оскільки в пункті 8 ч. 4 ст. 169 КАС України мова йде про строк оскарження рішення, яким нараховані суми, що є предметом позову.
Відповідно, оскільки суми, які є предметом даного позову, нараховані податковими повідомленнями -рішеннями від 08.04.2025, то зазначений у пункті 8 ч. 4 ст. 169 КАС України строк стосується строку на оскарження саме цих рішень, а не податкової вимоги від 13.07.2023 №0005134-1306-1429. 
Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги позивача відсутні, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст.311, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Миколаївській області – залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.В. Джабурія