Справа № 766/10281/24
н/п 2/766/1273/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
29.01.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючої судді Шестакової Я.В.
за участі секретаря Сивкович О.А.
розглянувши в залі суду в м. Херсоні у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:
АТ «Сенс-Банк», в особі свого представника, звернулося в червні 2024 року до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, в якій просить суд, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 488624,76 грн та судовий збір у розмірі 5863,50 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.09.2021 року ОСОБА_1 підписав оферту АТ «Альфа-Банк» на укладення угоди про надання кредиту № 501362866, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 21.09.2021 року. Додатково ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву про акцепт пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банівське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, Паспорт споживчого кредиту, Довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та Заяву (акцепт) № 248.501362866.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 21.09.2021 року.
Заявою від 21.09.2021 року ОСОБА_2 надала безумовну, повну та безвідкличну згоду на укладення її чоловіком, ОСОБА_1 , кредитного договору № 501362866 від 21.09.2021 року на отримання кредитних коштів в АТ «Альфа-Банк» в сумі 350000,00 грн., а також підтвердила, що з вмістом зазначеного вище договору ознайомлена, його умови відповідають умовам, які попередньо обговорено, розуміє його правові наслідки, висновок і зміст зазначеного договору відповідає спільному волевиявленню подружжя, інтересам сім`ї та вигідні для останніх.
Банк належним чином виконав свій обов`язок та надав відповідачу кредитні кошти, а останній, в свою чергу свої зобов`язання перед позивачем не виконав, кредит не повернув у строки, встановлені кредитним договором, внаслідок чого станом на 31.08.2023 року утворилась заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 488624,76 грн., з яких: 334969,48 грн. – прострочена заборгованість за тілом кредиту; 153655,28 грн. – заборгованість за відсотками за користування кредитом. 
12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. У зв`язку із зазначеним позивач звернувся до суду із цим позовом. 
26.01.2024 року АТ «Сенс Банк» направлено на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань від 25.01.2024 року, яку було проігноровано відповідачем.
У зв`язку із вищевикладеним позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.06.2024 року прийнято до провадження справу за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, зокрема шляхом неодноразового направлення судових повісток про виклик до суду за адресою реєстрації місця проживання.
Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Пунктом 82-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка».
Отже, відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена.
Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. 
У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст.130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст.280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку.
Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. 
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. 
Судом було встановлено, що 21.09.2021 року ОСОБА_1 запропоновано АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання споживчого кредиту № 501362866, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та банком.
Шляхом підписання оферти ОСОБА_1 погодився, що акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501362866, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 21.09.2021 року позичальник отримав у день складання цієї оферти.
Отже, 21.09.2021 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № 501362866 банк прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501362866 від 21.09.2021 року, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб.
У Додатку № 1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг.
Також між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, у розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту — споживчий кредит; сума/ліміт кредиту — 350000,00 грн.; строк кредитування — 60 місяців; мета отримання кредиту — на споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту — безготівковий.
Відповідно до Розділу 4 Паспорту споживчого кредиту, процентна ставка становить 32% річних, тип процентної ставки — фіксована, загальні витрати за кредитом — 355443,05 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) — 705443,05 грн., реальна річна процентна ставка — 37,14 % річних
Таким чином, 21.09.2021 року між сторонами був укладений кредитний договір № 501362866, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 350000,00 грн. з фіксованою процентною ставкою 32% річних, строком на 60 місяців, з кінцевою датою повернення кредиту 21.09.2026 року. Тип кредиту «Кредит готівкою».
Згідно п. 2 Оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501362866, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, дата повернення кредиту — 21.09.2026 року. Для повернення заборгованості за Угодою пропоную використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банку, ЄДРПОУ 23494714.
Відповідно до п. 3 Оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501362866, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, кредит надається позичальнику для власних потреб. Розмір — 350000,00 грн., спосіб видачі — переказ коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Альфа-Банк», ЄДРПОУ 23494714.
Заявою від 21.09.2021 року ОСОБА_2 надала безумовну, повну та безвідкличну згоду на укладення її чоловіком, ОСОБА_1 , кредитного договору № 501362866 від 21.09.2021 року на отримання кредитних коштів в АТ «Альфа-Банк» в сумі 350000,00 грн., а також підтвердила, що з вмістом зазначеного вище договору ознайомлена, його умови відповідають умовам, які попередньо обговорено, розуміє його правові наслідки, висновок і зміст зазначеного договору відповідає спільному волевиявленню подружжя, інтересам сім`ї та вигідні для останніх.
Меморіальним ордером №565000798 від 21.09.2021 року підтверджено надання коштів ОСОБА_1 у розмірі 350000,00 грн., призначення платежу «надання кредиту за кредитним договором № 501362866 від 21.09.2021 року».
Згідно з наданих позивачем розрахунків щодо заборгованості відповідача перед позивачем за договором № 501362866 від 21.09.2021 року, станом на 31.08.2023 року, становить 488624,76 грн., з яких: 334969,48 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 153655,28 грн. – заборгованості по відсоткам.
26.01.2024 року АТ «Сенс Банк» направлено на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань від 25.01.2024 року, яку було проігноровано відповідачем.
Станом на час розгляду справи судом відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, заборгованість не сплатив. Відомості про виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань у суду на час розгляду справи відсутні.
На спростування зазначених розрахунків банку відповідачем доказів не надано. 
12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Між Банком та фізичною особою виникли правовідносини з кредитних зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Предметом позову у справі, яка розглядається, є стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором.
Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що він містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що він містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.
Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно положень ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
У даній справі кредит видано 21.09.2021 року на споживчі цілі, а дострокову вимогу пред`явлено 26.01.2024 року, тобто під час дії Закону України «Про споживче кредитування».
Висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 638/13638/15-ц та постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16, про необхідність виконання банком обов`язкового досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором споживчого кредиту застосовні до спірних правовідносин, адже стаття 25 Закону про споживче кредитування, яка діяла на момент пред`явлення банком досудової вимоги у справі, відображає сформульований Верховним Судом та Верховним Судом України висновок щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості.
У справі правове значення для правильного вирішення спору має не лише встановлення факту відправлення банком повідомлення про дострокове повернення кредиту боржнику, а й фактичного повідомлення боржника про наявність такої вимоги, оскільки для неповідомленої особи (для відома якої така вимога не доведена) обов`язок її виконати виникнути не може.
АТ «Сенс Банк» звернувся до відповідача з досудовою вимогою від 25.01.2024 року за вих. № бн, в якій повідомило про наявність станом на 04.09.2023 року суми боргу у розмірі 488624,76 грн. Кредитор поставив вимогу щодо виконання договірних зобов`язань шляхом сплати суми простроченої заборгованості.
Належним дотриманням процедури повідомлення боржника про вимогу стосовно усунення порушення також слід вважати таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання.
Наведені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 361/3222/19 (провадження № 61-2788св21).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту за Кредитним договором 501362866 від 21.09.2021 року у розмірі 334969,48 грн.
За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Оскільки умови договорів розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомленим.
Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала у борг позичальник), стягнути 153655,28 грн. заборгованості за відсотками.
Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення його прав, відповідач, в свою чергу, відомостей, що заборгованість погашена чи свого розрахунку заборгованості суду не надала, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором № 501362866 від 21.09.2021 року в загальному розмірі 488624,76 грн., тобто позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5863,50 грн., який підлягає стягненню на його користь з відповідача.
На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 141, 247,259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 501362866 від 21.09.2021 року, яка утворилась станом на 31.08.2023 року у розмірі 488624 (чотириста вісімдесят вісім тисяч шістсот двадцять чотири) гривні 76 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір у розмірі 5863 грн (п`ять тисяч вісімсот шістдесят три) гривні 50 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Сторони по справі :
Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100 ЄДРПОУ 23494714.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 29.01.2026 року.

Суддя	Я. В. Шестакова