Справа № 347/673/26
Провадження № 2/347/652/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
Головуючої – судді: Крилюк М.І., 
секретаря: Лазорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.04.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1547-7422. Зазначений договір укладено відповідно до вимог законодавства України у сфері електронної комерції та споживчого кредитування у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора.
Позивач зазначає, що дії відповідача при укладенні договору свідчать про його свідомий намір укласти відповідний договір, оскільки без вчинення таких дій укладення договору було б неможливим.
Кредитний договір разом із правилами кредитування, паспортом споживчого кредиту та іншими супровідними документами становить єдиний правочин, з умовами якого відповідач був ознайомлений до його укладення. Підписання договору здійснювалося шляхом використання одноразового ідентифікатора, отриманого відповідачем.
Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти, виконавши свої зобов`язання у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними документами. Водночас відповідач прийняв виконання зобов`язання, отримав кредитні кошти та частково здійснив їх погашення, що свідчить про визнання ним укладеного договору та своїх зобов`язань.
Разом з тим відповідач порушив умови кредитного договору та не виконав своїх грошових зобов`язань у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 15.01.2026 року утворилася заборгованість у розмірі 8 372,00 грн, яка складається із суми основного боргу, нарахованих процентів, процентів річних та комісії.
Позивач вказує, що нарахування процентів, комісій та інших платежів передбачено умовами договору та відповідає вимогам чинного законодавства України. Крім того, відповідач не скористався правом на відмову від договору у встановлений строк, а також раніше неодноразово укладав аналогічні кредитні договори з позивачем, що свідчить про його обізнаність із відповідними процедурами.
У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач просить суд стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, а також понесені судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив та заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
З огляду на це, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, а тому, керуючись ст. 280 ЦПК України, ухвалив рішення про можливість розгляду справи у заочному порядку.
На підставі ч. 1 ст. 281 ЦПК України ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 06.04.2026 року постановлено здійснювати заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та надавши оцінку доказам відповідно до вимог статей 76–81, 89 Цивільний процесуальний кодекс України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними належними та допустимими доказами, а відтак підлягають задоволенню.
Як вбачається з роздруківки електронного Договору про відкриття кредитної лінії № 1547-7422 від 30.04.2025 року (а.с.20-31), між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту було укладено електронний договір. Вказаний договір укладено відповідно до вимог законодавства України у сфері електронної комерції та споживчого кредитування у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора.
Зі змісту зазначеного договору, а також роздруківок Правил відкриття кредитної лінії та Таблиці споживчого кредиту (додаток 3), Паспорта споживчого кредиту (додаток 4) вбачається, що всі істотні умови кредитування були доведені до відома відповідача до моменту укладення договору, а сам договір разом із зазначеними документами становить єдиний правочин.
Обставини укладення договору свідчать про вчинення відповідачем послідовних дій, необхідних для його укладення, зокрема входу до особистого кабінету та підтвердження волевиявлення шляхом використання одноразового ідентифікатора А0637, що підтверджує свідомий намір відповідача укласти договір.
Факт надання кредитних коштів відповідачу підтверджується довідкою про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи (додаток 5) та довідкою про перерахування суми кредиту (додаток 8), що свідчить про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором.
Крім того, з розрахунку заборгованості (додаток 9) вбачається, що відповідач частково здійснював погашення заборгованості, що свідчить про визнання ним укладеного договору та прийняття на себе відповідних зобов`язань.
Разом з тим, як вбачається з наданого розрахунку заборгованості (додаток 9), станом на 15.01.2026 року відповідачем не виконано зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 8 372,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, нарахованими процентами, процентами річних та комісією.
Доказів належного та повного виконання зобов`язань за кредитним договором відповідачем суду не надано, як і не надано доказів спростування розрахунку заборгованості чи заперечень щодо заявлених позовних вимог.
Крім того, факт направлення відповідачу вимоги про усунення порушень умов договору підтверджується копією такої вимоги (додаток 10) та доказами її направлення (додаток 11), однак відповідачем відповідні порушення усунуті не були.
З огляду на викладене, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог, наявність правових підстав для їх задоволення та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому розмірі.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір є домовленістю сторін, оформленою в електронній формі та спрямованою на встановлення цивільних прав і обов`язків.
Надані суду документи підтверджують, що 30.04.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1547-7422, який разом із Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становить єдиний правочин, що містить усі істотні умови кредитування, з якими відповідач був ознайомлений до моменту його укладення.
З матеріалів справи вбачається, що договір укладено у письмовій формі у вигляді електронного документа відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну комерцію». Факт підписання договору підтверджується використанням одноразового ідентифікатора A0637, надісланого відповідачу, що відповідає вимогам статті 12 зазначеного Закону та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.
Згідно з умовами Кредитного договору № 1547-7422 від 30.04.2025 року Кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 1 000,00 грн строком на 365 днів із визначеними договором процентною ставкою та комісією. В подальшому, відповідно до Додаткових угод № 1 від 13.05.2025 року та № 2 від 14.05.2025 року, сума кредиту була збільшена ще на 1 000,00 грн кожного разу, що загалом становить 3 000,00 грн наданих кредитних коштів.
Факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань підтверджується довідкою фінансово-розрахункової установи про перерахування коштів та довідкою про перерахування суми кредиту, відповідно до яких грошові кошти були перераховані на банківський рахунок, зазначений відповідачем.
Як убачається з розрахунку заборгованості, відповідач частково здійснював погашення кредитної заборгованості, що свідчить про визнання ним укладення договору та прийняття його умов. Водночас у подальшому він порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув кредит і проценти у повному обсязі.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 15.01.2026 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за Договором № 1547-7422 становить 8 372,00 грн, з яких: 2 000,00 грн — заборгованість за основною сумою кредиту; 4 572,00 грн — заборгованість за нарахованими процентами; 1 500,00 грн — проценти річних; 300,00 грн — заборгованість за комісією.
Зазначений розрахунок відповідачем не спростований, доказів його неправильності суду не надано.
Суд враховує, що відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому розмір і порядок їх сплати визначаються умовами договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором, а відповідно до статті 1050 ЦК України у разі порушення строків повернення позики він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у розмірах і на умовах, встановлених договором.
Крім того, відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або зміна його умов не допускається (стаття 525 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав свого обов`язку у встановлений строк.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за порушення грошового зобов`язання та зобов`язаний сплатити на користь кредитора суму боргу, а також, у разі передбачення договором або законом, — проценти річних та інші встановлені платежі.
Таким чином, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, на нього покладається обов`язок повернути отримані кошти, сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені умовами договору та нормами чинного законодавства України.
Оцінивши подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив умови Договору про відкриття кредитної лінії № 1547-7422 від 30.04.2025 року, належним чином не виконав грошові зобов`язання, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про стягнення 8 372,00 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати, зокрема судовий збір 2 662,40 грн., сплачений при поданні позову.
На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 530, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та статтями 263–265, 280–282 ЦПК України, суд, –

В и р і ш и в:
Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживачого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код за ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133) заборгованість за Кредитним договором № 1547-7422 від 30.04.2025 року у розмірі 8 372,00 (вісім тисяч триста сімдесят дві) гривні 00 копійок, а також судовий збір у розмірі 2 662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк