КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2026 року Київ № 320/37799/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.01.2025 № 930040315873;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити позивачу з 14.01.2025 (дати подачі заяви про призначення пенсії) пенсію за віком згідно зі статтею 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року – страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 03.01.2025 № 18/7 та № 18/8, та провести її виплату з урахуванням виплачених сум.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має право на пенсію з 14.01.2025 шляхом призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року – страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 03.01.2025 № 18/7 та № 18/8, проте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 21.01.2025 № 930040315873 про відмову в призначенні пенсії.
Ухвалою суду від 25.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, – Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві. 
Відповідач направив відзив на позовну заяву. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказали, що станом на день набрання чинності Законом № 889-VIII «Про державну службу» (01.05.2016) ОСОБА_1 не займав посаду державної служби та не має менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, тому відсутнє право на переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII. Зазначили, що при цьому, основним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, є встановлення за займаною посаду відповідного рангу державного службовця.
Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та наділений адміністративною процесуальною дієздатністю, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_1 . 
Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як видно із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 :
- 14.04.1983 позивача прийнято інструктором відділу комсомольських організацій Сарненського райкому ЛКСМ України;
- 14.11.1986 – затверджено заступником завідуючого комсомольських організацій Сарненського райкому ЛКСМ України;
- 14.07.1987 – затверджено завідуючим відділом комсомольських організацій райкому комсомолу Сарненського райкому ЛКСМ України;
- 24.02.1988 – обрано другим секретарем Сарненського райкому ЛКСМ України;
- 29.06.1988 – звільнено від займаної посади у зв`язку з переводом на партійну роботу в Сарненський райком Компартії України;
- 30.06.1988 – затверджено інструктором оргвідділу райкому Компартії України по переводу з райкому комсомолу;
- 01.09.1990 – звільнено від займаної посади у зв`язку зі вступом до Київської вищої партійної школи;
- 29.04.1991 – обрано заступником голови Сарненського райвиконкому по загальних питаннях;
- 10.06.1992 – звільнено у зв`язку з переводом в районну державну адміністрацію;
- 10.06.1992 – призначений завідуючим відділу економіки і ринку Сарненської районної державної адміністрації по переводу;
- 12.02.1993 – призначений заступником голови Сарненської районної державної адміністрації з питань соціально-культурного розвитку території;
- 01.01.1994 – прийнята присяга державного службовця та присвоєно 9 (дев`ятий) ранг державного службовця;
- 30.05.1997 – звільнено у зв`язку з переводом на посаду голови Рокитнівської районної державної адміністрації;
- 30.05.1997 – призначено головою Рокитнівської районної державної адміністрації;
- 10.07.1997 – присвоєно шостий ранг державного службовця;
- 15.07.1999 – присвоєно п`ятий ранг державного службовця;
- 20.05.2003 – звільнено у зв`язку з переведенням у Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи;
- 27.05.2003 – призначено на посаду заступника Державного секретаря Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи;
- 12.06.2003 – призначено на посаду заступника Міністра Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи;
- 07.08.2003 – присвоєно четвертий ранг державного службовця;
- 30.12.2004 – звільнений із займаної посади;
- 30.12.2004 – призначено головою Державного комітету України з питань подолання наслідків Чорнобильської катастрофи;
- 17.01.2005 – присвоєно перший ранг державного службовця;
- 29.06.2005 – звільнено з посади у зв`язку з ліквідацією Державного комітету України з питань подолання наслідків Чорнобильської катастрофи;
- 29.05.2007 – призначено на посаду директора Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення діяльності Міністра Міністерства праці та соціальної політики України;
- 18.07.2007 – звільнений за власним бажанням.
03.01.2025 Міністерством соціальної політики України виготовлено довідку № 18/7 на ім`я позивача про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), відповідно до якої позивач працював в Міністерстві соціальної політики України на посаді директора департаменту, заробітна плата станом на 31.12.2023 становить: посадовий оклад 21100,00 грн, надбавка за 1 ранг 1000,00 грн, надбавка за вислугу років 50% (за стаж державної служби 21 рік) 10550,00 грн, усього: 32650,00 грн. На всі види оплати праці, включені до довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків за грудень місяць 2023 року. 
Крім того, Міністерством соціальної політики України на ім`я позивача виготовлено довідку від 03.01.2025 № 18/8 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби. Названа довідка видана позивачу для призначення згідно з пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІ «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» про те, що середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, становили: надбавка за інтенсивність праці 15406,35 грн, надбавка за виконання особливо важливої роботи 3181,75 грн, надбавка за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю 1356,43 грн, премія місячна 4621,67 грн, інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю 1172,22 грн, разом 25738,42 грн. На всі види оплати праці, включені до довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків за грудень місяць 2023 року. 
14.01.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 21.01.2025 № 930040315873 про відмову у перерахунку пенсії.
Зазначено, що позивач звернувся 14.01.2025 із заявою № 982 щодо проведення перерахунку пенсії – перехід на інший вид пенсії.
До заяви про перерахунок пенсії надано такі скановані оригінали документів: паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, ранг, надбавка за вислугу років) № 18/7 від 03.01.2025, видану Міністерством соціальної політики України станом на грудень 2023 року; довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 18/8 від 03.01.2025, видану Міністерством соціальної політики України, грудень 2023 року.
За матеріалами пенсійної справи, позивач станом на 01.05.2016 має 13 років 1 місяць 12 днів стажу роботи на посадах державної служби. Звільнений з посади 18.07.2007.
Для застосування норми щодо обчислення заробітної плати особам, які працювали на посадах державної служби не менш як 20 років, у середніх розмірах за відповідною посадою за місяць, що передує місяцю звернення, відсутні підстави, оскільки станом на день набрання чинності Закону України «Про державну службу» 01.05.2016, позивач не має 20 років стажу на посадах державної служби.
На підставі викладеного, прийнято рішення відмовити позивачу в перерахунку пенсії згідно із заявою № 982 від 14.01.2025.
Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив із такого.
За положеннями частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби визначені Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII), відповідно до статті 90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, розділом XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
За нормами частини першої статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Отже, із аналізу названих норм убачається, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 569/350/17, від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а та від 10.07.2018 у справі № 591/6970/16-а, від 17.05.2021 у справі № 607/5615/17.
Механізм обчислення стажу державної служби визначено Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.03.2016 № 229, згідно з пунктом 4 якого до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Згідно з пунктом 6 названого Порядку, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону.
За правилами пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, встановлених на той час законодавством.
Тобто стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.
Стаж державної служби до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, за нормами пункту 2 якого до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Крім того, за приписами пункту 3 Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 № 1049, до стажу роботи, який надає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 КЗпП України.
За правилами статті 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.
У подальшому у пункті 4 частини другої статті 46 Закону № 889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування визначає Закон України від 07.06.2001 № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон № 2493-ІІІ, чинний на момент виникнення спірних правовідносин).
У відповідності до статті 2 Закону № 2493-ІІІ посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Статтею 3 названого Закону передбачалось, що посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Посади в органах місцевого самоврядування віднесені до відповідних категорії посад статтею 14 Закону № 2493-ІІІ.
Згідно зі статтею 22 Закону № 2493-ІІІ до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
Статтею 14 Закону № 2493-ІІІ зазначено, що до шостої категорії посад в органах місцевого самоврядування, належать, зокрема посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад.
Беручи до уваги наведене, суд резюмує, що позивач обіймав посади в органах місцевого самоврядування, час роботи на яких згідно зі статтею 14 Закону № 2493-III та Порядку № 229 зараховується до стажу державної служби.
Із записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , позивач має загальний стаж роботи понад 20 років, а саме: 14.04.1983 позивача прийнято інструктором відділу комсомольських організацій Сарненського райкому ЛКСМ України; 14.11.1986 – затверджено заступником завідуючого комсомольських організацій Сарненського райкому ЛКСМ України; 14.07.1987 – затверджено завідуючим відділом комсомольських організацій райкому комсомолу Сарненського райкому ЛКСМ України; 24.02.1988 – обрано другим секретарем Сарненського райкому ЛКСМ України; 29.06.1988 – звільнено від займаної посади у зв`язку з переводом на партійну роботу в Сарненський райком Компартії України; 30.06.1988 – затверджено інструктором оргвідділу райкому Компартії України по переводу з райкому комсомолу; 01.09.1990 – звільнено від займаної посади у зв`язку зі вступом до Київської вищої партійної школи; 29.04.1991 – обрано заступником голови Сарненського райвиконкому по загальних питаннях; 10.06.1992 – звільнено у зв`язку з переводом в районну державну адміністрацію; 10.06.1992 – призначений завідуючим відділу економіки і ринку Сарненської районної державної адміністрації по переводу; 12.02.1993 – призначений заступником голови Сарненської районної державної адміністрації з питань соціально-культурного розвитку території; 01.01.1994 – прийнята присяга державного службовця та присвоєно 9 (дев`ятий) ранг державного службовця; 30.05.1997 – звільнено у зв`язку з переводом на посаду голови Рокитнівської районної державної адміністрації; 30.05.1997 – призначено головою Рокитнівської районної державної адміністрації; 10.07.1997 – присвоєно шостий ранг державного службовця; 15.07.1999 – присвоєно п`ятий ранг державного службовця; 20.05.2003 – звільнено у зв`язку з переведенням у Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи; 27.05.2003 – призначено на посаду заступника Державного секретаря Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи; 12.06.2003 – призначено на посаду заступника Міністра Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи; 07.08.2003 – присвоєно четвертий ранг державного службовця; 30.12.2004 – звільнений із займаної посади; 30.12.2004 – призначено головою Державного комітету України з питань подолання наслідків Чорнобильської катастрофи; 17.01.2005 – присвоєно перший ранг державного службовця; 29.06.2005 – звільнено з посади у зв`язку з ліквідацією Державного комітету України з питань подолання наслідків Чорнобильської катастрофи; 29.05.2007 – призначено на посаду директора Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення діяльності Міністра Міністерства праці та соціальної політики України; 18.07.2007 – звільнений за власним бажанням.
Як зазначалось, 03.01.2025 Міністерством соціальної політики України виготовлено довідку № 18/7 на ім`я позивача про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), відповідно до якої позивач працював в Міністерстві соціальної політики України на посаді директора департаменту, заробітна плата станом на 31.12.2023 становить: посадовий оклад 21100,00 грн, надбавка за 1 ранг 1000,00 грн, надбавка за вислугу років 50% (за стаж державної служби 21 рік) 10550,00 грн, усього: 32650,00 грн. На всі види оплати праці, включені до довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків за грудень місяць 2023 року. 
Крім того, Міністерством соціальної політики України на ім`я позивача виготовлено довідку від 03.01.2025 № 18/8 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби. Названа довідка видана позивачу для призначення згідно з пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІ «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» про те, що середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, становили: надбавка за інтенсивність праці 15406,35 грн, надбавка за виконання особливо важливої роботи 3181,75 грн, надбавка за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю 1356,43 грн, премія місячна 4621,67 грн, інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю 1172,22 грн, разом 25738,42 грн. На всі види оплати праці, включені до довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків за грудень місяць 2023 року.
Отже, із урахуванням вимог пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування, який у сукупності для позивача складає понад 20 років.
На дату звернення позивача із заявою від 14.01.2025 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІ «Про державну службу», позивачу виповнилося 64 роки.
Ураховуючи викладене, оскільки позивач працював на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», суд доходить висновку, що названі період роботи підлягають зарахуванню до стажу державної служби позивача, що дає право на пенсійне забезпечення у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі № 500/6640/16, від 10.02.2021 у справі № 825/1453/18, від 12.04.2021 у справі № 591/3924/16-а.
Як установлено судом, стаж державної служби позивача станом на 16.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) становив понад 20 років, тож твердження відповідача, викладені в оскаржуваному рішенні, щодо відсутності необхідного стажу, спростовані наявними у матеріалах справи доказами та встановленими судом обставинами.
За вказаних обставин, суд убачає наявність права позивача на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» із урахуванням періодів роботи в органах місцевого самоврядування. 
Із урахуванням викладеного, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області під час вирішення питання про переведення позивача на інший вид пенсії, прийнято протиправне рішення від 21.01.2025 № 930040315873.
Фактично позивачу відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу», тож назване рішення підлягає скасуванню, оскільки на дату звернення до відповідача (14.01.2025) позивач досяг віку 60 років, мав понад 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
За змістом статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, суд наділений правом вийти за межі позовних вимог під час ухвалення рішення у справі та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Із метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача, суд уважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.01.2025 № 930040315873 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу».
Щодо позовних вимоги зобов`язального характеру, суд зазначає таке.
У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
За правилами частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.
Із урахуванням тієї обставини, що рішення відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтується на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко регламентований законодавчо, у цьому випадку задоволення позову шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
Отже, із метою належного та ефективного захисту порушеного права, суд уважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» із часу звернення із заявою, починаючи з 14.01.2025, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 14.04.1983 по 01.01.1994, та призначити із 14.01.2025 ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати працюючого державного службовця, відповідно до довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 03.01.2025 № 18/7 та № 18/8, виданих Міністерством соціальної політики України, та провести її виплату з урахуванням виплачених сум.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, тож, керуючись статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо задоволення позовних вимог, суд присуджує позивачу 1211,20 грн понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, яким прийнято оскаржуване рішення. 
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.01.2025 № 930040315873 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» із часу звернення із заявою, починаючи з 14.01.2025, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 14.04.1983 по 01.01.1994, та призначити з 14.01.2025 ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати працюючого державного службовця, відповідно до довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 03.01.2025 № 18/7 та № 18/8, виданих Міністерством соціальної політики України, та провести її виплату з урахуванням виплачених сум.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ: 13486010; місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.