П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 947/36530/24	

Перша інстанція: суддя Огренич І.В.,
повний текст судового рішення
складено 19.12.2025, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів – Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
при секретарі – Пальоній І.М.,
за участю сторін: 
- представника апелянта Нагнибіди О.М.,
- позивача ОСОБА_1 та його представника Дудіної С.І., 
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Одеській області на рішення Київського районного суду м.Одеси від 19 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Одеській області (далі – ДПП) та просив:
- визнати протиправною скасувати постанову АПО18 №599100 про адміністративне правопорушення від 04 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КпАП України та закрити справу про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування вказаних позовних вимог зазначено, що зазначена постанова була прийнята з порушенням норм чинного законодавства.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2025 року позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 04.11.2024 року о 11.23 під час виконання своїх службових обов`язків екіпаж «ОКЕАН-0352» отримав виклик на гарячу лінію 102 «ДТП З ПОТЕРПІЛИМИ» за адресою: м.Одеса, вул.Банківська, 33. 
Прибувши за вказаною адресою, поліцейські виявили автомобіль Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_1 , та заявника гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що сталося ДТП з потерпілими, а саме: на нього здійснив наїзд автомобіль Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_2 .
Водій транспортного засобу Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав письмові пояснення, де зазначив, що 04 листопада 2024 р. він припаркував автомобіль Мітсубісі Аутлендер XL НОМЕР_1 біля приміщення Приморського районного суду м.Одеси, куди прибув для участі у судовому засіданні. Приблизно в 11.20 - 11.30 вийшов із суду, сів в автомобіль, почав повільно рухатись заднім ходом щоб виїхати на вул.Балківську. В цей час в напрямок його автомобіля почав йти ОСОБА_1 , який проживає в тому ж самому будинку та з яким у нього давні неприязні стосунки, пов`язані із судовими справами, де він приймає участь як представник ЖБК «Верстатобудівельник 1». ОСОБА_1 підійшов впритул до автомобілю, вперся рукою об капот та закричав що він на нього наїхав, пошкодив ногу. ОСОБА_2 вважає, що це неможливо, оскільки вперед він не рухався. По прибуттю поліції ОСОБА_1 пояснив, що автомобіль наїхав на нього лівим крилом спереду. Очевидцем події є ОСОБА_3 , яка дала пояснення».
На місці події ОСОБА_1 також надав пояснення, в яких він зазначив, що дійсно з водієм транспортного засобу Mitsubishi Outiander, номерний знак НОМЕР_1 (гр. ОСОБА_2 ), він знайомий, вони проживають в одному будинку, тобто є сусідами, і вони мають неприязні відносини між собою. 
З відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейських вбачається, як заявник ОСОБА_1 повідомляє, що на нього було здійснено наїзд автомобілем Mitsubishi Outiander, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , у зв`язку з чим йому необхідна медична допомога, а також наполягає, що у даному випадку працівники поліції повинні скласти матеріали ДТП.
В ході об`єктивного з`ясування всіх обставин події працівниками патрульної поліції було виявлено відеокамеру спостереження Комунальної установи «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр « 077»), розташовану на будівлі Приморського районного суду м.Одеси.
Дослідивши всі наявні докази та переглянувши відеозаписи з камер Центру « 077», працівники патрульної поліції дійшли висновку про відсутність факту «ДТП З ПОТЕРПІЛИМИ», у зв`язку з чим на гр. ОСОБА_1 було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП.
Вважаючи таку постанову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення та задовольняючи позов, суд 1-ї інстанції виходив з того, що суб`єктом владних повноважень не були допитані всі свідки подій, не враховані всі докази, не надано оцінки з витягів з ІПНП карти виклику на гарячу лінію 102, з яких вбачається, що первісно про ДТП з потерпілим на лінію 102 зателефонував ОСОБА_2 . 
Суд також звернув увагу на те, що в постанові від 04.11.2024 АПО18 №599100 є посилання на видео з б/к 473257,474936, однак представником департаменту патрульної поліції Національної поліції України не надано до суду зазначене відео. Також, з відповіді командира Військової частини НОМЕР_2 вбачається, що відеозапис з камер спостереження за адресою вул.Балківська, 33 за 04.11.2024 відсутній з врахуванням граничного строку зберігання відеозапису в Системі (Центр-007).
Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно ст.9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Згідно зі ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Стаття 183 КУпАП передбачає, що завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Диспозиція статті 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства вказаних служб. 
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).
Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, потребує умисної форми вини особи, коли, відповідно до положень статті 10 КУпАП, особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою №АПО18 №599100 від 04 листопада 2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.
Підставою для такого стягнення стало те, що позивач здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме: викликав працівників патрульної поліції та повідомив про дорожньо-транспортну пригоду з потерпілим, хоча такої події не було.
На переконання колегії суддів, ключовими питаннями, які необхідно вирішити для повного та всебічного розгляду даної справи, є встановлення наявності чи відсутності факту самого ДТП з потерпілим або взагалі наявність події ДТП, чи здійснював позивач виклик поліції у з приводу ДТП з потерпілим, причинно-наслідковий зв`язок між даними подіями. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що 04.11.2024 року о 11.23 під час виконання своїх службових обов`язків екіпаж «ОКЕАН-0352» отримав виклик на гарячу лінію 102 «ДТП З ПОТЕРПІЛИМИ» за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 33.
По прибуттю за вказаною адресою поліцейськими було виявлено автомобіль Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_1 , та заявника гр. ОСОБА_1 , який стверджував, що сталося ДТП з потерпілими, а саме: на нього здійснив наїзд автомобіль під керуванням гр. ОСОБА_2 .
Судом було досліджено наявні у матеріалах справи відеозаписи з бодікамер працівників поліції, з яких вбачається, що під час спілкування співробітників поліції з ОСОБА_1 та водієм транспортного засобу Mitsubishi Outiander, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 останні пояснили, що вони знайомі один з одним, проживають в одному будинку, тобто є сусідами, і мають неприязні відносини між собою. 
При цьому, заявник ОСОБА_1 повідомив співробітникам поліції, що на нього було здійснено наїзд автомобілем Mitsubishi Outiander, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , у зв`язку з чим йому необхідна медична допомога, а також стверджував, що у даному випадку працівники поліції повинні скласти матеріали ДТП.
Судом було також досліджено наявний у матеріалах справи відеозапис з камери спостереження Комунальної установи «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр « 077») розташованої на будівлі Приморського районного суду м.Одеси, з якого вбачається, як заявник одягнутий в червону куртку починає швидко рухатись у бік припаркованого автомобіля під керуванням ОСОБА_2 . У цей час автомобіль починає виїжджати заднім ходом з місця паркування на проїжджу частину вул.Балківська, і в цей момент до машини спереду підійшов позивач.
В своїх поясненнях на місті події та в позовній заяві позивач стверджував, що автомобіль ОСОБА_2 був припаркований на тротуарі та заважав проходу до пішохідного переходу на вул.Балківській, у зв`язку з чим він, прямуючи до цього переходу, змушений був обходити цей автомобіль і в цей момент автомобіль під керуванням ОСОБА_2 почав рухатися заднім ходом та пошкодив його ліву ногу, а саме зіткнення відбулось з передньою частиною автомобіля.
Разом з тим, з наявних у справі матеріалів відео та фотофіксації вбачається, що хоча автомобіль ОСОБА_2 дійсно був припаркований з порушенням ПДР та часткового знаходився на тротуарі перед початком руху, його розташування не заважало вільному проходу до пішохідного переходу та не викликало необхідності обходити автомобіль впритул до нього з метою дістатися до вказаного переходу, що підтверджується також і наявним в матеріалах справи відеозаписом з камери спостереження Комунальної установи «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр « 077»).
При цьому, суд відхиляє твердження позивача про те, що вказаний відеозапис був сфальсифікований, можливо співробітниками поліції, оскільки в ході розгляду справи ним не було надано жодного доказу на підтвердження вказаних доводів, як і не було надано доказів оскарження таких дій співробітників поліції. 
З матеріалів справи вбачається, що в ході огляду місця події співробітниками не було виявлено доказів факту наїзду автомобілем Mitsubishi Outiander, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 на позивача, в тому числі характерних слідів бруду чи відбитків протектору на одежі чи взутті ОСОБА_1 , чи відповідних слідів на вказаному автомобілі (окрім відбитку долоні позивача на капоті автомобіля, що не заперечував і сам ОСОБА_1 )
Не було надано таких доказів і суду в ході розгляду справи.
В своїй позовній заяві, як на доказ скоєння ОСОБА_2 ДТП шляхом наїзду автомобілем під керуванням останнього, позивач посилався на наявність медичних документів, якими зафіксовано наявність у нього ушкодження стопи та які були складені офіційно медичною установою саме у день зазначених вище подій.
Колегія суддів критично відноситься до вказаних доводів позивача та не приймає їх до уваги, оскільки під час події від госпіталізації останній відмовився, самостійно залишив місце події та звернувся до медичного закладу через невстановлений час після вищезазначених подій.
При цьому, згідно наявних у матеріалах справи медичних документів, відомості про причину травми встановлені зі слів потерпілого. Інших доказів щодо наявності травм, причин їх виникнення та часу їх отримання, матеріали справи не містять.
Враховуючи наведене, а також факт самостійного залишення позивачем місця події, у суду відсутні підстави вважати, що зазначені ушкодження (за їх наявності) позивач отримав саме під час спірних подій, а не до чи після них, а тому вказані медичні документи на думку колегії суддів не можуть вважатися безперечним доказом наявності факту наїзду на позивача автомобілем під керуванням ОСОБА_2 .
Також, не заслуговують на увагу посилання позивача на факт притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР та складення працівниками поліції схеми ДТП, як на доказ наявності події ДТП, оскільки притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення правил паркування (що не заперечував позивач) не є доказом наявності факту ДТП.
Окрім цього, представником поліції у судовому засіданні було роз`яснено, що жодних схем ДТП під час розгляду справи щодо оскаржуваної постанови серії АП018 №599100 від 04.11.2024 року по справі про адміністративне правопорушення, винесеної відносно ОСОБА_1 , до матеріалів справи не долучалось, а наявна на відео чернетка схеми була створена на випадок, якщо за результатом дослідження обставин працівники поліції дійдуть висновку про наявність події ДТП. Проте, в даному випадку, факт такої події не підтвердився.
З урахуванням викладеного, дослідивши всі наявні у матеріалах справи докази, переглянувши відеозаписи з бодікамер поліцейських та камер Центру « 077», колегія суддів вважає, що працівники патрульної поліції дійшли обґрунтованого висновку про відсутність факту ДТП з потерпілими у спірних правовідносинах.
Зазначений висновок також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_3 , які вона надала як на місці подій співробітникам поліції, так і будучи допитаною у суді першої інстанції. 
Стосовно питання виклику позивачем патрульної поліції, апеляційним судом було досліджено витяги з ІПНП карток виклику на гарячу лінію 102 щодо ДТП з потерпілими, яка мала місце 04.11.2024 року за участі громадянина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та встановлено наступне.
04.11.2025 о 11.23 на скорочений номер « 102» надійшло повідомлення ОСОБА_1 «ДТП З ПОТЕРПІЛИМИ» наступного змісту (мовою оригіналу): «Повідомив що сталось ДТП з потерпілим. ОСОБА_4 слухавку. При передзвоні заявник чітко на питання не відповідає, на фоні свариться з кимось.». 
Відповідно до даних системи ІПНП, вищезазначене повідомлення о 11.25 на службовий планшетний пристрій прийняв наряд «ОКЕАН-0352». Про відпрацювання повідомлення в системі ІПНП майор поліції ОСОБА_5 доповів електронним рапортом наступного змісту (мовою оригіналу): «По прибуттю на місце виклику до нас звернувся громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з тим, що на нього здійснив наїзд автомобіль Мітсубіші Оутлендер, днз НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було опитано свідків ДТП та отримано відео з камер безпечного міста щодо факту дтп та стало зрозуміло, що факту дтп не було. Це підтверджено відео та поясненнями свідків. На громадянина ОСОБА_1 було винесено постанову за ст.183 КУпАП серії АП018 #599100 та накладено штраф в сумі 3400 грн за хибний виклик на лінію 102,103 стосовно наїзду на нього тз. Зафіксовано на бк 473257». 
З матеріалів справи вбачається, що до вищевказаної події приєднана подія №202402345, яку ввів оператор « 102» 04.11.2024 о 11.27, а саме «ДТП З ПОТЕРПІЛИМИ» від заявника ОСОБА_2 наступного змісту (мовою оригіналу): «Наїзд на пішохода. Повідомляє водій автомобіля Мітсубісі аутлендер НОМЕР_1 . Від допомоги ШМД відмовились». Відповідно до даних, які містяться в системі ІПНП (подія №202431082) встановлено, що 04.11.2025 о 14.20 на скорочений номер « 102» надійшло повідомлення ОСОБА_1 «ІНШІ СКАРГИ НА ПОЛІЦЕЙСЬКИХ» наступного змісту (мовою оригіналу): «поліція не з`ясувала все по дтп авто Міцубіші НОМЕР_1 + пішохід заявник та звинувачують заявника в хибному виклику. Намагаються скласти протокол. Друга сторона дтп наполегливо домовлялась.». 
Відповідно до даних системи ІПНП, вищезазначене повідомлення о 14.22 на службовий планшетний пристрій прийняв наряд «ОКЕАН-0015». Про відпрацювання повідомлення в системі ІПНП капітан поліції ОСОБА_6 доповів електронним рапортом наступного змісту (мовою оригіналу): «Проведеною перевіркою встановлено, що на протязі тривалого часу нарядом Океан 352 під час огляді прилеглої території було знайдено та переглянуто камеру безпечного міста. В ході перегляду було встановлено, що факт не знайшов свого підтвердження, а саме заявник здійснив хибний виклик на лінію 102 з приводу наїзду на нього транспортного засобу. На заявника вищевказаним нарядом було винесено адміністративну постанову за статтею 183 КУпАП. Заявник з постановою не згоден. Останньому було надано допомогу інформаційного характеру та роз`яснено процедуру оскарження постанови. На даному етапі заяв та скарг не надходило письмової відповіді не потребує.» 
Таким чином, дослідження відомостей системи ІПНП встановлено, що саме ОСОБА_1 звернувся на скорочений номер екстреного виклику поліції « 102», а саме 04.11.2024 о 11.23, про що і зазначено в спірній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В свою чергу, ОСОБА_2 звернувся на скорочений номер екстреного виклику поліції « 102» о 11.27.
При цьому, позивач не заперечує того факту, що він особисто зателефонував на лінію 102 та повідомив про ДТП з потерпілим, а в подальшому повторно викликав ще і другий наряд патрульної поліції, оскільки був не згодний з роботою та висновками першого наряду.
З матеріалів справи також вбачається, що під час розгляду справи позивач скористався своїм правом на власний розсуд і надав поліцейським письмове пояснення по суті вчиненого ним правопорушення. 
За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача заступником командира роти №7 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП майором поліції ОСОБА_7 було винесено постанову серії АП018 №599100 від 04.11.2024 року, за змістом якої позивача ознайомлено та роз`яснено права та строки їх оскарження, що підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом.
Резюмуючи усе вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що наявні у матеріалах справи докази не підтверджують наявності події «ДТП з потерпілим». Водночас, матеріалами справи підтверджується та не заперечується позивачем, що він зателефонував на лінію 102 та повідомив про ДТП з потерпілим.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що позивач свідомо звернувся на гарячу лінію « 102» та повідомив про факт ДТП з потерпілим, при цьому достовірно знаючи про відсутність події ДТП, а саме наїзду на нього автомобілем Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , з яким він має неприязні стосунки (що позивач і не заперечував), що є підставою для притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст.183 КУпАП . 
З урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем під час розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримано вимоги ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, перевірено чи мав місце факт вчинення адміністративного правопорушення, зібрано та досліджено необхідні додаткові матеріали, що дає підстави дійти висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення ст.183 КУпАП.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідач діяв у спосіб, на підставі та у відповідності до закону, а тому оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення №АПО18 від 04 листопада 2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а зворотній висновок суду 1-ї інстанції є помилковим.
З огляду на викладене, враховуючи, що дотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, колегія суддів вважає, що рішення суду 1-ї інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст.242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Одеській області задовольнити.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2025 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	Г.В. Семенюк   О.І. Шляхтицький