ПОСТАНОВА
Справа № 137/414/26
15 квітня 2026 р. 3/137/213/26 

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з даних адміністративного матеріалу - не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2026 о 09 год 23 хв на 347 км. автодороги М-30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Master, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога КНП "ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР", висновок № 0198.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Натомість його захисник - адвокат Мілашевський М.Г. вважав за можливе розгляд адміністративного матеріалу проводити у відсутності ОСОБА_1 , оскільки його присутність не є обов`язковою у судовому засіданні. У судовому засіданні захисник підтримав подане ним клопотання та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, посилаючись на недопустимість та неналежність доказів стану наркотичного сп`яніння, оскільки медичний огляд проведено з порушенням вимог законодавства (зокрема, без обов`язкового підтверджуючого лабораторного дослідження методом газової хромато-мас-спектрометрії після позитивного експрес-тесту), відсутність у висновку лікаря об`єктивних клінічних ознак сп`яніння, можливість хибнопозитивного результату у зв`язку з прийомом лікарських препаратів, а також на те, що інші зібрані матеріали не підтверджують факт перебування особи у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Захисник не заперечував факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його зупинки працівниками поліції, а також проходження ним медичного огляду. Додатково зазначив, що останньому не заборонялося керувати транспортним засобом, а лікарські препарати приймалися у незначних дозах. Інших клопотань, у тому числі щодо призначення експертизи, не заявляв.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 618813 від 19.03.2026 (а.с. 2), рапортом інспектором поліції, якими зафіксовано обставини інкримінованого правопорушення (а.с. 6).
На відеозаписі під назвою «export-pkr1u», який міститься на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 7), підтверджується обставина керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На 03:10 хвилині відеозапису ОСОБА_1 зазначає, що напередодні вживав «Кетанол». Також у відповідь на запитання поліцейського він пояснив, що не знав про небажаність керування транспортним засобом після вживання зазначеного лікарського засобу, який є сильнодіючим знеболювальним. На 09:05 хвилині відеозапису інспектор поліції під час перевірки реакції зіниць очей ОСОБА_1 повідомив, що вони не реагують на світло, а на 09:26 хвилині зафіксовано тремтіння пальців рук в останнього.
Згідно висновку КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» за № 0198 від 19.03.2026 (а.с. 5), ОСОБА_1 станом на 10год 20 хв 19.03.2026 перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Щодо клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі, то у його задоволенні слід відмовити, оскільки доводи захисника зводяться до переоцінки доказів та не спростовують факту наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зокрема медичний огляд проведено уповноваженою особою у встановленому законом порядку, висновок лікаря є належними та допустим доказом у розумінні ст. 251 КУпАП і не визнаний недійсними у передбаченому законом порядку. Посилання на обов`язковість проведення підтверджуючого лабораторного дослідження є безпідставними, оскільки законодавство передбачає різні етапи діагностики, а позитивний результат імунохроматографічного тесту у сукупності з клінічними ознаками, зафіксованими (зокрема, порушення реакції зіниць та тремтіння пальців що не заперечувалось ОСОБА_1 ), є достатньою підставою для встановлення стану сп`яніння.
Доводи щодо відсутності клінічних ознак спростовуються матеріалами справи, зокрема медичним актом та відеозаписом, на якому інспектором зафіксовано відповідні ознаки.
Посилання на прийом лікарських препаратів є припущенням сторони захисту та не підтверджені належними медичними висновками про вплив конкретних препаратів на результати тестування саме у даному випадку. Відеозапис спілкування з працівниками поліції, навпаки, підтверджує факт керування транспортним засобом та наявність у особи стану, який викликав обгрунтовані сумніви у її тверезості, що й стало підставою для направлення на огляд. Інші доводи захисту щодо соціального та медичного стану особи не спростовують факту вчинення правопорушення та не виключають адміністративної відповідальності.
Таким чином, підстав для закриття провадження, передбачених ст. 247 КУпАП, не вбачається, а клопотання є таким, що не підлягає задоволенню.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П.  В.