Справа № 496/5981/25
Провадження № 2/496/1320/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
 
головуючого судді – Пендюри Л.О.
 
за участю секретаря – Сурженко К.І. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
УСТАНОВИВ:
ТОВ «СВЕА Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1547455 від 04.06.2024 року у розмірі 16289 грн 97 к. та понесені судові витрати.
Свої вимоги мотивує тим, що 04.06.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Селфі Кредит» укладено договір про надання споживчого кредиту № 1547455. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора М751 і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору Товариство надало відповідачу споживчий кредит в розмірі 3000,00 грн, шляхом перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 . Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується в межах строку кредиту. Приймаючи умови договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами правил надання коштів у кредит, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит, шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну банківську картку відповідача. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 29.01.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «СВЕА Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-03/25, у відповідності до умов якого, відбулося відступлення прав вимоги і за кредитним договором № 1547455 від 04.06.2024 року, що укладений між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем.
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка на дату складання позовної заяви становить 16289 грн 97 к., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2999 грн 97 к.; заборгованість за відсотками – 8055 грн; пеня – 5235 грн.
Оскільки відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором, позивач просить стягнути її у судовому порядку.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
В статтях 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги».
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документу з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документу.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина перша стаття З Закону України «Про електронну комерцію»).
Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Наведене вище, у свою чергу, свідчить про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.
Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі N 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18).
В судовому засіданні встановлено, що 04.06.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 1547455, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Приймаючи умови договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами правил надання коштів у кредит, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Відповідно до умов договору: сума кредиту – 3000 грн; тип кредиту – кредит; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів – кожні 30 днів; стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 9089,90%; кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с. 10-11).
На виконання переддоговірних обов`язків 04.06.2024 року позичальника було ознайомлено з Графіком платежів за кредитним договором та паспортом споживчого кредиту, в яких відображені основні умови платежів за кредитом та умови кредитування та які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором та відповідають умовам договору (а.с. 12-13 зв.).
Вказаний Договір, графік платежів та паспорт споживчого кредиту укладені з використанням інформаційно-комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», шляхом направлення через телекомунікаційну систему одноразового ідентифікатора та підписані одноразовим ідентифікатором «М751», «Х810».
На підтвердження виконання умов договору про надання фінансового кредиту та надання ТОВ «Селфі Кредит» грошових коштів, позивачем надано ТОВ «Пейтек» за вих. № 20250130-1534 від 30.01.2025 року. Відповідно до договору на переказ коштів № 01042024-2 від 01.04.2024 року, ТОВ «Пейтек» успішно здійснило перерахування коштів на платіжну картку НОМЕР_1 на суму 3000,00 грн, ID операції – НОМЕР_2 (а.с. 20 зв.).
Позивачем в якості підтвердження отримання та користування відповідачем кредитними коштами надав розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1547455 від 04.06.2024 року, в якому відображено надання кредиту, нарахування процентів та часткове погашення відповідачем відсотків. Відповідно до зазначеного розрахунку, заборгованість відповідача становить 16289 грн 97 к., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2999 грн 97 к.; заборгованість за відсотками – 8055 грн; пеня – 5235 грн (а.с. 19-20).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Ч. 1 ст. 1048 ЦК України зазначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
29.01.2025 року між ТОВ «СВЕА Фінанс» та ТОВ «Селфі Кредит», було укладено Договір факторингу № 01.02-03/25, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступає за плату ТОВ «СВЕА Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в Реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками (а.с. 21-24).
Згідно копії Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-03/25 від 29.01.2025 року, до ТОВ «СВЕА Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором № 1547455. Розмір заборгованості складає 16289 грн 97 к., в тому числі: 2999 грн 97 к. – сума основного боргу за кредитом; 8055 грн – сума заборгованості по відсотках; 5235 грн – сума заборгованості по пені/штрафам (а.с. 27).
Відповідно до платіжної інструкції № 1401 від 30.01.2025 року ТОВ «Свеа Фінанс», на виконання умов договору факторингу № 01.02-03/25 від 29.01.2025 року, перерахував на рахунок ТОВ «Селфі Кредит» грошові кошти в сумі 1555852,65 грн (а.с. 26 зв.).
Проте суд не погоджується з нарахуванням позивачем суми заборгованості за пенею у розмірі 5235 грн.
Відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
За таких обставин, суд вважає, що пеня нарахована за невиконання/неналежне виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором № 1547455 від 04.06.2024 року у розмірі 5235 грн підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Проте, враховуючи той факт, що відповідач не повертає кредит та нараховані проценти, а тому суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту в частині стягнення заборгованості у розмірі 11054 грн 97 к., з яких: 2999 грн 97 к. – заборгованість за тілом кредиту; 8055 грн – заборгованість за відсотками.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Як вбачається з наданої платіжної інструкції № 180 від 26.08.2025 року (а.с. 5), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2422 грн 40 к., а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1643 грн 93 к. (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 11054 грн 97 к. х 2422 грн 40 к./16289 грн 97 к.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».
Керуючись ст. ст. 526, 530, 536, 548, 549, 705, 759, 762-764 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс» (код ЄДРПОУ – 37616221, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1547455 від 04.06.2024 року у розмірі 11054 грн 97 к., з яких: 2999 грн 97 к. – заборгованість за тілом кредиту; 8055 грн – заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс» (код ЄДРПОУ – 37616221, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) судовий збір у розмірі 1643 грн 93 к.
В задоволенні іншої частини позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення пені залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Повний текст рішення складено 03.03.2026 року.

Суддя Л.О. Пендюра