ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 187/102/26
2-а/0187/1/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2026 р. селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., за участі секретаря судового засідання Єрмолаєвої О.В., розглянувши за правилами, передбаченими статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 
ІНФОРМАЦІЯ_1 визнання протиправними дій та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В
22.01.2026 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Плетенко К.Ю.з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 визнання протиправними дій та скасування рішення - постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою № R192783 від 11.11.2025 року, винесеною т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, де зазначено, що «за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК (п.2 розділу ІІЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності незаконна, необґрунтована і така, що містить неправдиві, недостовірні дані, зважаючи на наступне.
Так, згідно відомостей, які містяться у військово-обліковому документі додатку «Резерв +», позивач перебуває на обліку як військовозобов`язаний, зазначено номер його телефону та адресу проживання, при цьому містяться відомості, що дані уточнено вчасно.
Крім того, відповідно до відомостей, які містяться у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, позивач за висновком військово-лікарської комісії визнаний непридатним до військової служби.
При цьому, про складання відповідачем відносно позивача протоколу за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП йому не було відомо, будь який протокол у його присутності не складався, підпису чи пояснень у протоколі він не робив, і у подальшому протокол чи постанову про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП позивач не отримував.
Про винесення постанови позивачу стало відомо лише 15 січня 2026 року, коли він отримав повідомлення в застосунку «ДІЯ» про наявність виконавчого провадження та арешт коштів, тому просить поновити ОСОБА_1 строк на звернення з позовом, як такий, що пропущений з поважних причин, визнати протиправною та скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № R192783 від 11.11.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
23.01.2026 року ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження в справі (а.с. 20-21). 
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Плетенко К.Ю. у судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала просила його задовольнтити (а.с. 30).
Представник відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 надіслала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що згідно інформації, отриманої з Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «ОБЕРІГ» ОСОБА_1 , 1977 р.н., став на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 раніше був визнаний придатним до військової служби, після чого військово - лікарську комісію не проходив.
ОСОБА_1 особисто через електронний кабінет «РЕЗЕРВ +» надіслав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_4 та визнав винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, чим визнав своє власне бажання та прийняв скоєне правопорушення, тому проти позову заперечує (а.с. 37-40).
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що постановою № R192783 від 11.11.2025 року, винесеною т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з наступним обґрунтуванням: «За результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК (п.2 розділу ІІЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію»(а.с. 13).
Згідно з копією військово-облікового документу Резерв+, сформованого 16.01.2026 року ОСОБА_1 перебуває на обліку як військовозобов`язаний, зазначено номер його телефону та адресу проживання, при цьому містяться відомості, що дані уточнено 15.12.2025 року (а.с. 12).
Як вбачається з копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, ОСОБА_1 за висновком військово-лікарської комісії визнаний непридатним до військової служби (а.с. 10-11).
Відповідно до копії постанови старшого державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Земляного В.І. про відкриття виконавчого провадження № 80011883 від 15.01.2026 року з боржника ОСОБА_1 постановлено стягнути 34000 грн на підставі постанови № R192783 від 11.11.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).
В суді не доведено винуватість позивача, про те, що він ухиляється від проходження ВЛК у воєнний період, відповідач не надав докази по справі, які б спростовували пояснення позивача.
Зокрема, відповідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Отримання повістки у належний спосіб відповідачем не доведено.
Згідно з вимогами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За змістом ч. 1 ст. 77КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність (засвідчує факт відсутності складу адміністративного правопорушення).
Суд установив, що оскаржувана постанова не містить посилання на докази, що підтверджують отримання позивачем  ОСОБА_1 повістки про виклик до ТЦК, або надіслання такої повістки позивачу засобами поштового зв`язку тощо, а так само, такі докази не надані відповідачем суду. Позивач у позовній заяві зазначив, що будь який протокол у його присутності не складався, підпису чи пояснень у протоколі він не робив, і у подальшому протокол чи постанову про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП позивач не отримував, жодних повісток він не отримував, та на адресу його місця реєстрації та проживання такі повістки не надходили.
З огляду на відсутність у справі доказів надсилання на адресу місця проживання позивача  ОСОБА_1 належним чином оформленої повістки, у суду є обґрунтований сумнів в тому, що ця повістка взагалі існувала, так само і щодо належної форми її направлення позивачу та складання протоколу.
За встановлених обставин суд дійшов висновку, поновити ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду з адміністративними позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, та те що постанова № R192783 від 11.11.2025 року, за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення  ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача відповідачем виконані вимоги статей 254-256, 268, 277, 277-2, 280 КУпАП є незаконною і підлягає скасуванню, так як прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування із закриттям провадження у справі.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 665,60 грн (а.с. 8). Отже, враховуючи задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 9, 11, 44, 48, 73-78, 90, 139, 241-246, 268, 269, 271, 273-277, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В 

Адміністративний позов  ОСОБА_1 до 
ІНФОРМАЦІЯ_1 визнання протиправними дій та скасування рішення, задовольнити.

Скасувати постанову № R192783 від 11.11.2025рокупро притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять грн 60 коп.) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , 
АДРЕСА_2 ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          І.М. Іщенко