Справа № 484/102/26
Провадження № 2-а/484/14/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді - Шикері І.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін в м. Первомайську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Іванов Олексій Андрійович до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа – Перший відділ ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення обґрунтовуючи його тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 № 1711 від 21.10.2025 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 17000 грн. Постанова мотивована тим, що 28.09.2025 під час дій особливого періоду та під час здійснення заходів мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 , працівниками поліції доставлено громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час проведення звірки облікових даних виявлено, що він не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 02.06.2025 о 09.00 год., по мобілізаційному розпорядженню № 103 від 10.05.2025 без поважних причин, не виконував правила військового обліку, встановлені законодавством, чим порушив вимоги ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
З вказаною постановою ОСОБА_1 не згоден, вважає її необґрунтованою і такою, що винесена з порушенням діючого законодавства, оскільки 15.07.2024 він уточнив свої військово-облікові дані, що відображається у його військово-обліковому документі. Крім того зауважив, що відповідач склав відносно нього оскаржувану постанову після закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, адже згідно постанови, адміністративне правопорушення було виявлене 02.06.2025, тому строк притягнення до адміністративної відповідальності, виходячи з положень абз.7 ст. 38 КУпАП, сплив 02.09.2025, при цьому, оскаржувана постанова була винесена 21.10.2025. До того ж, з постанови незрозуміло, які саме персональні дані не були ним оновлені та могли бути одержані відповідачем від уповноважених органів та реєстрів, до яких має доступ в електронному виді. Також стверджував, що не був належним чином повідомлений про дату і час явки до ТЦК, а також не був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Посилаючись на викладене, просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 1711 від 21.10.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою судді від 09.01.2026 було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та поновлено строк звернення із позовом до суду.
Представник відповідача подав відзив, у якому заперечував проти позову через його необґрунтованість та безпідставність, просив відмовити у його задоволенні та посилався на те, що позивач був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності при обставинах, що викладені в оскарженій ним постанові. Вказуючи зокрема про те, що відповідно до п. 41 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024, на виконання мобілізаційного розпорядження № 6389 від 10.05.2025, через Мигіївську сільську раду, ОСОБА_1 було оповіщено про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 02.06.2025, однак він не з`явився без поважних причин, чим порушив ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Твердження позивача щодо необізнаності про час та місце розгляду справи не відповідають дійсності, адже після неявки до РТЦК 02.06.2025, його статус було змінено на «порушник військового обліку», після чого було направлене звернення до НП про розшук та доставлення його до РТЦК. На підставі вказаного звернення ОСОБА_1 було доставлено до ТЦК 28.09.2025 і цього ж дня, уповноваженою особою відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч.3 ст.210-1 КУпАП, від підпису якого останній відмовився, що було засвідчено у присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 було достеменно відомо про час та місце розгляду справи. 21.10.2025 справа про адміністративне правопорушення була розглянута, ІНФОРМАЦІЯ_4 було винесено постанову № 1711, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Вказана постанова була за місцем проживання ОСОБА_1 . Посилаючись на викладене представник відповідача, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Крім того, просив відмовити у стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу, в сумі 7000 грн., у зв`язку із недоведеністю.
Від представника третьої особи – Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відзиву не надійшло.
Дослідивши матеріали справи, відзив представника відповідача, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 10.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 , Мигіївській сільській раді Первомайського району Миколаївської області було видане мобілізаційне розпорядження № 103 про здійснення оповіщень військовозобов`язаних в т.ч. і ОСОБА_1 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 30.05.2025, 09.00 год., з метою уточнення військово-облікових даних, проходження ВЛК, оформлення відповідних військово-облікових документів.
На виконання вказаного мобілізаційного розпорядження, 30.05.2025 за № 1053/09.07 Мигіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області було надано інформацію про здійснення оповіщення військовозобов`язаних, в т.ч. і ОСОБА_1 .
Після неявки ОСОБА_1 до РТЦК 02.06.2025, його статус було змінено на «порушник військового обліку», після чого ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлене звернення до НП про розшук та доставлення його до РТЦК. 
На підставі вказаного звернення, ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 28.09.2025 об 11.41 год.
28.09.2025 відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол № 1049 про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, за порушення ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Від підпису у протоколі ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився. 
Постановою № 1711 від 21.10.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Вказана постанова мотивована тим, що 28.09.2025 під час дій особливого періоду та під час здійснення заходів мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 , працівниками поліції доставлено громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час проведення звірки облікових даних виявлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 02.06.2025 о 09.00 год., по мобілізаційному розпорядженню № 103 від 10.05.2025 без поважних причин, не виконував правила військового обліку, встановлені законодавством, чим порушив вимоги ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Копію постанови № 1711 від 21.10.2025, цього ж дня було направлено за місцем проживання ОСОБА_1 . 
В позові позивач стверджував, що не мав обов`язку оновлювати свої данні у порядку, встановленому ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» порядку, оскільки такі дані були ним уточнені 15.07.2024, а тому вважав, що в його діях відсутній склад спірного адміністративного правопорушення.
Так, Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
При цьому, 18 травня 2024 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», яким ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» викладено у новій редакції.
Так, згідно ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Крім того, згідно пп. 1 п. 2 розділу IІ Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», встановлено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію,- тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період,- тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Між тим, згідно ч. 1 ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Згідно ч. 2 ст. 235 КУпАП, від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Так, з аналізу вищевикладених норм матеріального права та хронології їх зміни судом встановлено, що з 18 травня 2024 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», яким ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» викладено у новій редакції.
Відповідними положеннями ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» запроваджено обов`язок, протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, щодо уточнення своїх облікових даних через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
При цьому, з метою належної реалізації зазначеної норми, враховуючи триваючий воєнний стан та мобілізацію, у перехідних положеннях ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», встановлено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Згідно абз.1 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.
Тобто, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, отримали обов`язок щодо уточнення зазначених даних, шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 свого обов`язку, передбаченого ч.3 ст. ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме щодо явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не вчинив.
При цьому, суд не приймає посилань ОСОБА_1 на примітку до статті 210 КУпАП, в якій зазначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
В даному випадку, запроваджений законодавцем обов`язок щодо уточнення облікових даних військовозобов`язаними в умовах дії воєнного стану та триваючої мобілізації спрямований на актуалізацію наявної у суб`єкта владних повноважень інформації, зокрема щодо фактичної адреси проживання військовозобов`язаного, номерів засобів зв`язку, адрес електронної пошти та інші персональних даних, необхідних для військового обліку.
Тобто, можливість самостійного отримання територіальним центром комплектування та соціальної підтримки інформації про зареєстроване місце проживання військовозобов`язаного, не забезпечує відповідний орган актуальною інформацією про фактичне місце перебування військовозобов`язаного, яку достовірно може повідомити лише такий військовозобов`язаний.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що зазначена примітка ст. 210 КУпАП, у випадку позивача, не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності.
Щодо дотримання процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд зазначає наступне.
Так, згідно ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
В даному випадку, як зазначено в протоколі від 28.09.2025 № 1049, позивач був виявлений та доставлений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки працівниками поліції 28.09.2025, де з`ясовано, що позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 02.06.2025 о 09.00 год., по мобілізаційному розпорядженню № 103 від 10.05.2025, без поважних причин.
Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, було накладене у межах річного строку з дня його вчинення.
Не заслуговують на увагу суду й твердження позивача про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, адже таке спростовується наданими відповідачем доказами, а саме: довідкою про доставлення (супроводження) до ТЦК та СП від 28.09.2025; протоколом про адміністративне правопорушення № 1049 від 28.09.2025, які не спростовані позивачем.
Отже, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є обґрунтована.
Згідно з ч.1 ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із п. 3 ч.1 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналізуючи зміст оскаржуваної позивачем постанови, суд доходить висновку, що постанова відповідача відповідає вимогам законодавства, оскільки містить всі елементи, що повинні міститися в постанові відповідно до ст.283 КУпАП та складена уповноваженою на те особою. 
В свою чергу позивачем не надано будь-яких належних доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
З огляду на зазначене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності і закриття провадження у справі та приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.
На підставі ст.139 КАС України, позивачу не відшкодовуються понесені ним судові витрати через те, що у задоволенні його позову відмовлено у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.5-6;8-9,11,241-245,250,293,295 КАС України, суд -
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Іванов Олексій Андрійович до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа – Перший відділ ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- відмовити.
Відмовити ОСОБА_1 в скасуванні постанови про накладення адміністративного стягнення № 1711 від 21.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Понесені ОСОБА_1 судові витрати - покласти на ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.
Апеляційну скаргу може бути подано до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.
Повний текст рішення суду виготовлено 04.02.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Іванов Олексій Андрійович, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ – НОМЕР_2 .

Третя особа: Перший відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ЄДРПОУ 09818831,місцезнаходження, пров. Бебюш Капон,буд.16, м. Первомайськ, Миколаївська область.

Суддя:     І.А.ШИКЕРЯ