СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Харків Справа № 917/1504/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Гребенюк Н.В., суддя Тихий П.В.,
без виклику представників сторін, 
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Полтаваенергозбут”, м. Полтава, (вх.№2447П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 03.11.2025 у справі №917/1504/25 (суддя Мацко О.С., ухвалене в м. Полтава, дата складення повного тексту – 03.11.2025) 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Полтаваенергозбут”, м.Полтава, 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання “Біополімер”, м. Полтава, 
про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

01.08.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю “Полтаваенергозбут” звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання “Біополімер” в якому просив суд стягнути заборгованість в сумі 14773,50грн., з яких: 13239,02грн. - борг за спожиту активну електричну енергію за період з 01.07.2024 по 30.09.2024; 311,32грн. – 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за період з 01.08.2024 по 30.09.2024; 1223,16грн. – інфляційні за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за період з 01.08.2024 по 30.09.2024; судовий збір в розмірі 2422,40грн. 
Рішенням господарського суду Полтавської області від 03.11.2025 у справі №917/1504/25 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Відповідні висновки місцевого господарського суду з посиланням на положення статей 525, 526, 610, 611, 625, 692, 714 Цивільного кодексу України, мотивовані тим, що відповідач є субспоживачем у розумінні вимог пункту 1.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.08.2018 №312, який не має прямого виходу до мереж оператора системи розподілу ТОВ “Полтаваенергозбут” та відповідно постачання електричної енергії здійснювалось ТОВ НВО “Біополімер” через електричні мережі Полтавського КАТП – 1628 на підставі договору про постачання електричної енергії від 15.04.2023 №1519, з урахуванням додаткової угоди від 24.07.2007. 
В спірний період (липень-вересень 2024 року) відповідач не отримував електричну енергію від позивача у зв`язку із припиненням електропостачання через основного споживача - Полтавське КАТП -1628.
Після припинення електропостачання відповідач не звертався ані до ТОВ “Полтаваенергозбут“, ані до АТ “Полтаваобленерго“ чи Полтавського КАТП -1628 про відновлення електропостачання у встановленому порядку. Тобто, після відключення у 2024 році через основного споживача електрична енергія до відповідача напряму вже не надходила.
Судом також було встановлено, що в спірний період (серпень-вересень 2024р.) відповідач, як субспоживач отримував електроенергію від ТОВ “РВЗ“ (основний споживач) на підставі договору про технічне забезпечення електропостачання споживача від 01.07.2018 №1/07 та вчасно сплачував її шляхом оплати на рахунок основного споживача – ТОВ “РВЗ“, у зв`язку із чим, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Полтаваенергозбут” з рішенням місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати повністю рішення господарського суду Полтавської області від 03.11.2025 у справі №917/1504/25 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ “Полтаваенергозбут”.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення господарським судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, а також наданим позивачем доводам та доказам, що призвело до передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2025 витребувано у господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1504/25; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.
04.12.2025 матеріали справи №917/1504/25 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Полтаваенергозбут” на рішення господарського суду Полтавської області від 03.11.2025 у справі №917/1504/25; встановлено відповідачу у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Полтаваенергозбут” на рішення господарського суду Полтавської області від 03.11.2025 у справі №917/1504/25 ухвалено розпочати з 06.12.2025 без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За приписами частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з частиною 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Ухвала суду про відкриття апеляційного провадження була направлена учасникам справи через підсистему "Електронний суд" до кабінету користувача і доставлена їм 05.12.2025.
Клопотань від учасників справи про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням не надійшло.
За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.
В ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до приписів пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України.
Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.06.2018 № 575 прийнято рішення про видачу ТОВ "Полтаваенергозбут" (позивачу) ліцензії на право провадження діяльності з постачання електричної енергії споживачам.
З 01.01.2019 ТОВ "Полтаваенергозбут" у відповідності до ліцензії, виданої на підставі постанови НКРЕКП № 575 від 26.06.2018, здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам.
Відповідно до додатку № 3 до Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території затверджених постановою НКРЕКП № 1268 від 26.10.2018, ТОВ "Полтаваенергозбут" виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області.
Відповідно до статті 4 Закону України “Про ринок електричної енергії” учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Згідно з частиною 2 статті 56 Закону України “Про ринок електричної енергії”, постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
В пункті 1.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (надалі - Правила) затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.08.2018р. №312 (надалі – Постанова №312) зазначено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. 
Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Згідно з пунктами 4.12 та 4.13 розділу IV Правил, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. 
Згідно з пунктом 10 Постанови № 312, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.
У відповідності до пункту 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.
За вимогами пункту 9.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №311, обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.
Отже, у відповідності до встановлених норм чинного законодавства, оператор системи розподілу - АТ "Полтаваобленерго" адмініструє точки комерційного обліку електричної енергії, отримує від споживача або зчитує самостійно покази засобів комерційного обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії спожитої споживачем та надає цю інформацію постачальнику електричної енергії, на підставі чого ТОВ "Полтаваенергозбут" проводить розрахунки із споживачем (відповідачем) згідно з умовами договору.
Таким чином, розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем ТОВ "Полтаваенергозбут" здійснює на підставі переданих від оператора системи розподілу - АТ "Полтаваобленерго" показів приладу обліку у відповідності до наведених вимог згідно з умовами договору.

09.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (надалі - постачальник, ТОВ "Полтаваенергозбут") та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання “Біополімер” (надалі - споживач, ТОВ “Біополімер”) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №22301519 (надалі – договір т.1 а.с.8-10), відповідно до умов якого цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору (пункт 1.1. договору).
Згідно з пунктом 1.2. договору умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.
Згідно з пунктом 2.1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
У розділі 5 договору встановлена ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії:
- споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначається відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору (пункт 5.1 договору);
- спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника (пункт 5.2 договору);
- інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування (пункт 5.3 договору);
- ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (пункт 5.4 договору);
- розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 5.5 договору);
- розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни (пункт 5.6 договору); 
- оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем (пункт 5.7 договору);
- у разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню в розмірі, що зазначається в Комерційній пропозиції (пункт 5.8 договору);

Відповідно до підпункту 1 пункту 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.
Споживач зобов`язується протягом 5 робочих днів до дати постачання електричної енергії новим електропостачальником, але не пізніше дати, зазначеної в цьому договорі, розрахуватися з постачальником за спожиту електричну енергію (підпункт 4 пункту 6.2 договору).
Відповідно до пункту 13.1 договору цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви – приєднання, яка є додатковм 1 до цього договору, та сплченого рахунку (квитанції) постачальника.
Згідно з пунктом 13.5 договору дія цього договору також припиняється у наступних випадках: анулювання постачальнику ліцензії на постачання, банкрутства або припинення господарської діяльності постачальником, у разі зміни власника обєкта споживача, у разі зміни електропостачальника. 
Згідно з пунктом 13.8 договору невід`ємною його частиною є Комерційна пропозиція (додаток до договору), в якій конкретизуються умови договору. 

У Комерційній пропозиції № 7 для споживачів, які не відносяться до сегменту ринку універсальної послуги із замовленим обсягом споживання до 50 тис.кВт*год на місяць або лічильники електричної енергії яких не забезпечують її погодинний облік з передачею даних без обмежень у разі споживання (додаток № 2 до договору т.1 а.с.11-12) зазначено наступне:
- розрахунковий період – календарний місяць з першого по останнє число включно;
- Оплата електричної енергії здійснюється споживачем на умові 100%-ї попередньої оплати замовленого обсягу споживання електричної енергії до 14:00години 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду у розмірі, який визначається за формулою:
ПО=Wзам* 6,00, де
зам - замовлені Споживачем обсяги споживання на розрахунковий період.
Попередня оплата здійснюється на підставі отриманого у Постачальника рахунку, або самостійно розраховується споживачем на умовах визначених даною комерційною пропозицією. Оплата здійснюється на рахунок із спеціальним режимом використання, який зазначений у Договорі та/або розрахункових документах Постачальника.
Датою здійснення оплати є дата надходження коштів на рахунок Постачальника
Сума переплати/недоплати Споживача, яка виникла внаслідок різниці між здійсненою попередньою оплатою та фактичною вартістю спожитої електричної енергії, визначається після завершення розрахункового місяця. Сума переплати Споживача зараховується в якості оплати наступного розрахункового періоду, або за зверненням Споживача може бути повернена на його поточний рахунок. Сума недоплати підлягає безумовній оплаті Споживачем не пізніше 5-ти робочих днів з дня отримання рахунку.
- Постачальник до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим оформлює рахунок на оплату за фактично спожиту електричну енергію та Акт купівлі-продажу електричної енергії та в цей же строк надає їх Споживачу. Якщ Споживач не повернув підписаний Акт купівлі-продажу Постачальнику протягом 5-ти робочих днів, або не надав повідомлення про наявність розбіжностей, такий Акт купівлі-продажу вважається породжений сторонами.
Оплата рахунка за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена Споживачем протягом 5-ти робочих днів від дня його отримання.
-Споживач отримує рахунок та акт в зручний для нього спосіб: Веб-сервіс «Paperless»; «M.E.Doc»; «Вчасно»; електронною поштою; поштовим зв`язком; в Центрах Обслуговування Споживачів; іншим зручним способом.
У разі неотримання Споживачем рахунку у визначені цією комерційною пропозицією строки не з вини Постачальника, рахунок за фактично спожиту електричну енергію вважається отриманим Споживачем 12 числа місяця наступного за звітнимрахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду;

Згідно з переданими даними від АТ “Полтаваобленерго”, позивачем, як постачальником було проведено відповідачу (споживачу) відповідне нарахування та за результатами розрахункового періоду за період з липня по вересень 2024 року було сформовано та виставлено рахунки №А22301519 від 31.07.2024, №22301519 від 31.08.2024, №А22301519 від 30.09.2024 за спожиту активну електричну енергію (т.1 а.с.14, 16, 18).
Згідно витягу з реєстру фактичних обсягів електричної енергії (т.1 а.с.29), відповідачем (споживачем) за липень 2024 року спожито 820 кВт*год, за серпень 2024 року спожито 820 кВт*год, за вересень 2024 року спожито 407 кВт*год.
Рахунки за електроенергію нараховану за період з липня по вересень 2024 року разом з Актами купівлі -продажу електричної енергії згідно договору №22301519 від 01.01.2019 було відправлено поштовою кореспонденцією, про що свідчить додані до позовної заяви копії списків згрупованих відправлень листів рекомендованих АТ «Укрпошта» (т.1 а.с.14-15).
Таким чином, як зазначав позивач, витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії за період з 01.07.2024 по 30.09.2024 року (т.1 а.с.29), (передані оператором системи розподілу - АТ "Полтаваобленерго"), відповідно до якого ним було виставлено рахунки відповідачу (споживачу), свідчить про те, що ТОВ "Полтаванергозбут", як постачальник, виконало свої зобов`язання по договору належним чином та в повному обсязі.
Проте, відповідачем, як споживачем вказані рахунки сплачено не було.

Вказані обставини і стали підставою для звернення 01.08.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю “Полтаваенергозбут” до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання “Біополімер”, в якому просив суд стягнути заборгованість в сумі 14773,50грн., з яких: 13239,02грн. – борг за спожиту активну електричну енергію за період з 01.07.2024 по 30.09.2024; 311,32грн. – 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за період з 01.08.2024 по 30.09.2024; 1223,16грн. – інфляційні за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за період з 01.08.2024 по 30.09.2024 (т.1 а.с.1-34).
Рішенням господарського суду Полтавської області від 03.11.2025 у даній справі в задоволенні позовних вимог відмовлено, з підстав викладених вище (т.1 а.с.152-157).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії" .
Відповідно до преамбули вказаного закону, він визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Частинами першою та другою статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" є електропостачальником, який отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 575 від 26.06.2018.
Відповідно до пункту 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (надалі - Правила), договір про постачання електричної енергії споживачу - домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.
За приписом пункту 3.1.1 Правил, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії" . Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника " останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку. Місцем провадження господарської діяльності електропостачальника є територія України, крім постачальників універсальної послуги та постачальників "останньої надії", для яких місцем провадження господарської діяльності є територія, визначена в умовах конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
У межах території діяльності одного постачальника універсальних послуг або постачальника "останньої надії" не допускається здійснення діяльності іншими постачальниками універсальних послуг або постачальниками "останньої надії" відповідно. Електропостачальники мають інформувати своїх споживачів про зміну будь-яких умов договору про постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Електропостачальники зобов`язані повідомляти споживачів в установленому порядку про будь-яке збільшення ціни і про право споживачів припинити дію договору, якщо вони не приймають нові умови.
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
За змістом пунктів 4.1, 4.2 Правил розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.
Пункт 4.12 Правил визначає, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно з переданими даними від АТ “Полтаваобленерго”, позивачем, як постачальником було проведено відповідачу (споживачу) відповідне нарахування та за результатами розрахункового періоду за період з липня по вересень 2024 року було сформовано та виставлено рахунки №А22301519 від 31.07.2024, №22301519 від 31.08.2024, №А22301519 від 30.09.2024 за спожиту активну електричну енергію (т.1 а.с.14, 16, 18).
Згідно витягу з реєстру фактичних обсягів електричної енергії (т.1 а.с.29), відповідачем (споживачем) за липень 2024 року спожито 820 кВт*год, за серпень 2024 року спожито 820 кВт*год, за вересень 2024 року спожито 407 кВт*год.
Рахунки за електроенергію нараховану за період з липня по вересень 2024 року разом з Актами купівлі -продажу електричної енергії згідно договору №22301519 від 01.01.2019 було відправлено поштовою кореспонденцією, про що свідчить додані до позовної заяви копії списків згрупованих відправлень листів рекомендованих АТ “Укрпошта“ (т.1 а.с.14-15).
Таким чином, як зазначав позивач, витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії за період з 01.07.2024 по 30.09.2024 року (т.1 а.с.29), (передані оператором системи розподілу - АТ "Полтаваобленерго"), відповідно до якого ним було виставлено рахунки відповідачу (споживачу), свідчить про те, що ТОВ "Полтаванергозбут", як постачальник, виконало свої зобов`язання по договору належним чином та в повному обсязі.
Проте, відповідачем, як споживачем вказані рахунки сплачено не було, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

При ухваленні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за спожиту останнім активну електричну енергію з тих підстав, що відповідач є субспоживачем у розумінні вимог пункту 1.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.08.2018 №312, який не має прямого виходу до мереж оператора системи розподілу ТОВ “Полтаваенергозбут” та відповідно постачання електричної енергії здійснювалось ТОВ НВО “Біополімер” через електричні мережі Полтавського КАТП – 1628 на підставі договору про постачання електричної енергії від 15.04.2023 №1519, з урахуванням додаткової угоди від 24.07.2007. 
В спірний період (липень-вересень 2024 року) відповідач не отримував електричну енергію від позивача у зв`язку із припиненням електропостачання через основного споживача - Полтавське КАТП -1628.
Після припинення електропостачання відповідач не звертався ані до ТОВ “Полтаваенергозбут“, ані до АТ “Полтаваобленерго“ чи Полтавського КАТП -1628 про відновлення електропостачання у встановленому порядку. Тобто, після відключення у 2024 році через основного споживача електрична енергія до відповідача напряму вже не надходила.
Судом також було встановлено, що в спірний період (серпень-вересень 2024р.) відповідач, як субспоживач отримував електроенергію від ТОВ «РВЗ» (основний споживач) на підставі договору про технічне забезпечення електропостачання споживача від 01.07.2018 №1/07 та вчасно сплачував її шляхом оплати на рахунок основного споживача – ТОВ “РВЗ“, у зв`язку із чим, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Проте, судова колегія вважає вказані висновки місцевого господарського суду з приводу обсягів спожитої електричної енергії за спірний період (липень - вересень 2024 року) передчасними, з огляду на наступне.
Так, за змістом пункту 38 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" комерційний облік електричної енергії - сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.
У відповідності до пункту 8 частини 1 статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
За приписами пунктів 4.12., 4.13. Правил роздрібного ринку електричної енергії (надалі - Правила) затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.08.2018 №312 (надалі - Постанова) розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.
Крім того, згідно з пунктом 10 Постанови, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.
У відповідності до пункту 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.
За вимогами пункту 9.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №311, обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.
З аналізу вищевикладеного слідує, що розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем Товариство з обмеженою відповідальністю “Полтаваенергозбут” (позивач, постачальник) проводить на підставі переданих від оператора системи розподілу АТ "Полтаваобленерго" показів приладу обліку у відповідності до наведених вимог згідно з умовами договору. 

Більш того, визначення обсягу спожитої електричної енергії не відноситься до компетенції ТОВ “Полтаваенергозбут”, а відноситься до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, що затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.12.2017 № 1470 (підпункт 2 пункту 2.3. розділу 2 Ліцензійних умов). 
Таким чином, витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії за липень-вересень 2024 року (т.1 а.с.29), (передані оператором системи розподілу - АТ "Полтаваобленерго"), відповідно до якого позивачем було виставлено рахунки, свідчить про те, що ТОВ “Полтаваенергозбут”, як постачальник, виконало свої зобов`язання по договору належним чином та в повному обсязі щодо поставки активної електричної енергії споживачу (відповідачу) - Товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання “Біополімер” (2047 кВт*год), який і було відображено позивачем в актах купівлі-продажу електричної енергії згідно договору №22301519 від 01.01.2019.

Доказів на спростування факту споживання електричної енергії в липні- вересні 2024 року в обсязі визначеному в рахунках, відповідачем (споживачем) ані під час розгляду справи місцевим господарським судом ані під час апеляційного перегляду надано не було, як і не було надано доказів постачання відповідачу в спірний період 2047 кВт*год електроенергії іншою постачальною організацією ніж Товариством з обмеженою відповідальністю “Полтаваенергозбут”.

Крім того, судова колегія зазначає, в пункті 4.27 ПРРЕЕ вказано, що у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.
Дія договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії достроково припиняється у разі отримання оператором системи від нового або від попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цього об`єкта.
Дія договору про постачання електричної енергії достроково припиняється у разі отримання електропостачальником від оператора системи або нового чи попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між оператором системи і новим власником (користувачем) цього об`єкта.
У такому разі дія відповідних договорів припиняється в частині постачання та розподілу електричної енергії на об`єкт, а в частині виконання фінансових зобов`язань сторін (які виникли на дату припинення дії договорів) їх дія продовжується до дати здійснення повного взаєморозрахунку між сторонами.
У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.
Відповідач не надав суду доказів направлення позивачу заяви про намір припинення дії договору про постачання електричної енергії споживачу №22301519 від 09.01.2019.
Також в матеріалах справи відсутні повідомлення позивача від оператора системи щодо зміни споживача по спірним об`єктам, натомість оператор системи розподілу підтвердив розподіл вказаних обсягів електричної енергії на відповідача.

Обсяги спожитої електричної енергії за об`єктом споживання ТОВ НВО “Біополімер” встановлюються оператором системи розподілу, яким у даному випадку є АТ "Полтаваобленерго", яке наділено виключним правом як адміністратор комерційного обліку та постачальник послуг комерційного обліку визначати обсяги електричної енергії, що спожиті споживачем, шляхом отримання від споживача та самостійного здійснення зняття показників засобів обліку електричної енергії.
Позивач заявив до оплати обсяги на підставі даних, сформованих АТ "Полтаваобленерго".
У разі незгоди з визначеними Оператором системи розподілу обсягами споживання відповідач не позбавлений права вирішити вказаний спір у судовому порядку за позовом до АТ "Полтаваобленерго". 
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження тих обставин, що вказані Оператором системи розподілу обсяги спожитої електричної енергії у встановленому порядку спростовані та відкориговані у системі розподілу.
Враховуючи, що у відповідності до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини щодо доведеності з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору та діючого законодавства, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №22301519 від 09.01.2019 за період липень – вересень 2024 року в розмірі 13239,02грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних в розмірі 1223,16грн. та 3% річних в сумі 311,32грн., судова колегія зазначає наступне.
Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% річних від простроченої суми.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.
Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. 
При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Нарахування інфляційних втрат за наступний період здійснюється з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18 та у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18р. 
Перевіривши розрахунок штрафних санкцій у вигляді 3% річних та інфляційних наданий позивачем, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у відповідній частині та стягненні з відповідача на користь позивача інфляційних в розмірі 1223,16грн. та 3% річних в сумі 311,32грн.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
За змістом пункту 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення.
Відповідно до частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
При вирішенні даного спору суд першої інстанції не дотримався вимог статей 86, 236 Господарського процесуального кодексу України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що унеможливило встановлення всіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючий вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Полтаваенергозбут”, скасування рішення господарського суду Полтавської області від 03.11.2025 у справі №917/1504/25 та прийняття нового рішення про задоволення позову.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за позовом та апеляційною скаргою покладаються на відповідача.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як передбачено частиною третьою статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої даної статті.
Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Полтаваенергозбут” задовольнити.
Рішення господарського суду Полтавської області від 03.11.2025 у справі №917/1504/25 скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання “Біополімер” (36008, Полтавська область, м.Полтава, вул. Автобазівська, буд.3, код ЄДРПОУ 24559278) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Полтаваенергозбут” (36022, Полтавська область, м.Полтава, вул.Панянка, 65Б, код ЄДРПОУ 42223804) заборгованість в сумі 14773,50грн., з яких: 13239,02грн. - борг за спожиту активну електричну енергію за період з 01.07.2024 по 30.09.2024; 311,32грн. – 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за період з 01.08.2024 по 30.09.2024; 1223,16грн. – інфляційні за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за період з 01.08.2024 по 30.09.2024 та 2422,40грн. судового збору за подання позовної заяви.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання “Біополімер” (36008, Полтавська область, м.Полтава, вул. Автобазівська, буд.3, код ЄДРПОУ 24559278) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Полтаваенергозбут” (36022, Полтавська область, м.Полтава, вул.Панянка, 65Б, код ЄДРПОУ 42223804) 3633,60грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Повна постанова складена 30.01.2026.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення. Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Н.В. Гребенюк 

Суддя П.В. Тихий