Справа № 128/4591/25 
Провадження № 33/801/98/2026
Категорія: 143 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач: Рибчинський В. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
12 січня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинський В.П.,
розглянувши апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1  – адвоката Панасюк Катерини Юріївни на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, 

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір 605,60 грн.
24 грудня 2025 року захисник  ОСОБА_1 – адвокат Панасюк К.Ю. через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, у якій серед іншого просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що правопорушник у судовому засіданні присутнім не був, а отримати оскаржувану постанову не мав змоги, оскільки перебуває в лавах ЗСУ.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 02 січня 2026 року відмовлено особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року та повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала з тих підстав, що законодавець пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції саме з моментом її винесення, а не з моментом її отримання.
05 січня 2026 року захисник  ОСОБА_1 – адвокат Панасюк К.Ю. через систему «Електронний суд» повторно подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, не з`ясування всіх обставин справи, просила оскаржувану постанову скасувати і закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях  ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Одночасно в апеляційній скарзі адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 у судовому засіданні присутнім не був, 12 грудня 2026 року копію оскаржуваної постанови отримала дружина ОСОБА_1 , оскільки сам ОСОБА_1 є військовослужбовцем та перебуває в лавах ЗСУ, а тому вважає, що вказані обставини беззаперечно перешкоджали йому вчасно подати апеляційну скаргу. 
Перевіривши доводи скаржника з приводу поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи приходжу до висновку, що строк на подачу апеляційної скарги не підлягає поновленню з огляду на наступне. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Оскаржена постанова Вінницького районного суду Вінницької області щодо ОСОБА_1 була винесена 27 листопада 2025 року.
Копію оскаржуваної постанови було отримано 12 грудня 2025 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.
З апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 – адвокат Панасюк К.Ю. звернулась 24 грудня 2025 року, тобто через 27 днів з дня винесення судом оскаржуваної постанови. Крім того, апеляційний суд зауважує, що навіть після отримання постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року, апеляційну скаргу було подано лише через 12 днів.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.
Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Зважаючи на викладене, враховуючи, що КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення саме з моментом винесення постанови, доводи скаржника з приводу неможливості своєчасного оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року, за відсутності особливих і непереборних обставин,  на увагу не заслуговують. 
Отже, в задоволенні клопотання захисника  ОСОБА_1 – адвоката Панасюк К.Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути заявнику у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника  ОСОБА_1  – адвоката Панасюк Катерини Юріївни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП. 
Апеляційну скаргу разом з додатками повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду:      В.П. Рибчинський