Справа № 650/6609/25
провадження № 2/650/1164/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року  Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого – судді Сікори О.О.,
за участю секретаря – Завістовської Л.А., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся представник – адвокат Андріяшева Ірина Михайлівна до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить: розірвати договір оренди землі від 10 грудня 2007 року щодо земельної ділянки ОСОБА_1 площею 8,34 гектарів з кадастровим номером 6520687300:02:004:0044, право оренди на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», номер запису про інше речове право: 61896580 від 22.05.2016 року; розірвати договір оренди землі від 10 грудня 2007 року щодо земельної ділянки ОСОБА_1 площею 8,34 гектарів з кадастровим номером 6520687300:02:004:0046, право оренди на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», номер запису про інше речове право: 61896493 від 22.05.2016 року; розірвати договір оренди землі від 10 грудня 2007 року щодо земельної ділянки ОСОБА_1 площею 5,56 гектарів з кадастровим номером 6520687300:02:004:0049, право оренди на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», номер запису про інше речове право: 61896636 від 22.05.2016 року.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що позивач є власником трьох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Урожайненської сільської ради Бериславського району Херсонської області, а саме: земельної ділянки площею 8,34 га з кадастровим номером 6520687300:02:004:0044, земельної ділянки площею 8,34 га з кадастровим номером 6520687300:02:004:0046 та земельної ділянки площею 5,56 га з кадастровим номером 6520687300:02:004:0049. Право власності на ці земельні ділянки підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ХС № 013336, ХС № 013337 та ХС № 013338, виданими 21 березня 2003 року, а також відомостями про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно яких право власності зареєстровано 09 жовтня 2025 року за відповідними записами.
10 грудня 2007 року між позивачем як орендодавцем та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» (ЄДРПОУ 33731096) як орендарем укладено договір оренди вказаних земельних ділянок строком на 10 років. У подальшому орендар за всіма земельними ділянками був замінений на нового на підставі договорів про заміну сторони у договорі оренди від 24 вересня 2015 року, а саме на ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» (ЄДРПОУ 32300976). Надалі, за згодою позивача, орендар був замінений повторно на підставі додаткових угод №1300006, №1300004 та №1300005 від 24 липня 2017 року - на ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (ЄДРПОУ 41101589), при цьому строк дії договору оренди продовжено до 30 листопада 2024 року.
10 квітня 2024 року між сторонами договору укладено додаткові угоди щодо кожної із земельних ділянок, якими продовжено строк дії оренди до 31 грудня 2029 року та викладено текст договору оренди у новій редакції. За умовами цих додаткових угод орендна плата встановлена у грошовій формі в розмірі 7,4% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок і, як зазначає позивач, становить: щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:004:0044 - 20 949,39 грн за повний рік оренди, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:004:0046 - 20 949,39 грн за повний рік оренди, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:004:0049 - 13 966,26 грн за повний рік оренди. Орендна плата має вноситися до 31 грудня кожного року, а виплата у грошовій формі може здійснюватися, зокрема, шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок орендодавця або в іншій формі, не забороненій законодавством.
Разом з тим під час підготовки позову представнику позивача стало відомо, що право оренди щодо всіх трьох земельних ділянок зареєстровано за іншим орендарем - ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» (ЄДРПОУ 33251307), про що, зі слів позивача, він не був повідомлений та згоди на таку зміну не надавав. Підставою переходу права оренди є договір відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок № 1704/25-11 від 17 квітня 2025 року, укладений між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», за умовами якого до нового орендаря перейшли усі права та обов`язки орендаря щодо спірних земельних ділянок за договором оренди землі зі змінами та доповненнями. Позивач посилається на відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких вбачається реєстрація права оренди та відповідних змін, а також на інформаційні довідки з реєстрів, сформовані 15 жовтня 2025 року (номери записів про інше речове право: 61896580 від 22 травня 2016 року, 61896493 від 22 травня 2016 року та 61896636 від 22 травня 2016 року).
Крім того, позивач стверджує, що починаючи з 12 листопада 2022 року орендна плата фактично не сплачується, а обов`язок зі сплати орендної плати не виконано ні первісним орендарем, ні новим орендарем після переходу права оренди.Станом на дату подання позову орендна плата за повні 2023 та 2024 роки не виплачена, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу та сплачені податки станом на 03 жовтня 2025 року. Позивач зазначає, що загальна річна орендна плата за три ділянки складає 55 865,04 грн, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості за 2023 та 2024 роки становить 111 730,08 грн, а така систематична несплата орендної плати істотно порушує його права та позбавляє його того, на що він розраховував при укладенні договору оренди.
Окремо позивач вважає, що укладення між відповідачами договору відчуження (продажу) права оренди без згоди власника земельних ділянок є додатковим істотним порушенням умов договору оренди та вимог законодавства, оскільки заміна боржника у зобов`язанні, на думку позивача, не може відбутися поза волею кредитора, а згода орендодавця на таку заміну не надавалася. У зв`язку з наведеним позивач просить розірвати договір оренди землі від 10 грудня 2007 року щодо кожної із трьох земельних ділянок, право оренди на які зареєстровано за ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».
05 листопада 2025 року представник відповідача подав відзив в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.
На всій території України введено воєнний стан у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, внаслідок чого частини Херсонської області були тимчасово окуповані. Спірні земельні ділянки розташовані на території Урожайненської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка входить до Бериславської міської територіальної громади. Бериславська міська територіальна громада була тимчасово окупованою з 09 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року, а з 11 листопада 2022 року і дотепер віднесена до територій можливих бойових дій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376.
Внаслідок бойових дій та тимчасової окупації товариство було позбавлене можливості здійснювати господарську діяльність у повному обсязі та використовувати орендовані земельні ділянки за цільовим призначенням. Майно підприємства знищене та розграбоване, що унеможливило нормальне функціонування та виконання договірних зобов`язань. Територія, на якій розташовані земельні ділянки, забруднена вибухонебезпечними предметами та потребує розмінування, а відсутність розмінування унеможливлює проведення будь-яких робіт на землі, у тому числі посівної кампанії, збору врожаю та ведення сільськогосподарського виробництва. Перебування працівників на цій території та виконання робіт без розмінування становить загрозу для їхнього життя та здоров`я, з огляду на небезпеку вибухонебезпечних предметів, потенційне замінування, а також обстріли та атаки, у тому числі із застосуванням FPV-дронів і ракет.
Особа звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо доведе, що порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Наймач звільняється від плати за користування майном за весь час, протягом якого майно не могло бути використане через обставини, за які він не відповідає. Обставини, за які орендар не відповідає, і які унеможливлюють використання орендованого майна, є підставою для звільнення від орендної плати за відповідний період.
Запроваджено реєстр територій, забруднених або ймовірно забруднених вибухонебезпечними предметами, та геоінформаційну систему, якій відповідає Інтерактивна карта територій, що адмініструється ДСНС. Територія Бериславської міської територіальної громади, до якої належить Урожайненська сільська рада, є місцем, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети. Відстань між Урожайненською сільською радою Бериславського району Херсонської області та Горностаївською сільською радою Каховського району Херсонської області, яка є окупованою російською федерацією, становить близько 20 км. З урахуванням потенційного замінування, забруднення вибухонебезпечними предметами та щоденних атак є неможливим проведення посівної кампанії, збору врожаю та ведення господарської діяльності на земельних ділянках, а отже відсутній обов`язок сплачувати орендну плату за час, коли користування землею було неможливим.
Податковим законодавством передбачено, що з 01 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю за земельні ділянки, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих територіях. Через неможливість використання орендованих земельних ділянок на території Бериславської міської територіальної громади товариство звільнено від сплати податків за їх використання, у тому числі на підставі розпоряджень. Товариство визначено суб`єктом господарювання, що постраждав внаслідок обставин непереборної сили, згідно з розпорядженням Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24.
Листом Головного управління ДСНС України у Херсонській області від 11 червня 2025 року підтверджено, що земельні ділянки є потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами, безпека при проведенні польових робіт на цих територіях не може бути гарантована у зв`язку з обстрілами, а піротехнічні розрахунки ДСНС України до робіт з розмінування на цій ділянці не залучались.
Право оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення може відчужуватися без погодження з власником земельної ділянки у випадках, визначених законом. Право оренди було відчужено на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», у зв`язку з чим саме новий орендар несе обов`язки за договором. ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не є боржником за зобов`язаннями, передбаченими договором оренди землі, а тому не повинно бути відповідачем за цим позовом і не повинно нести судові витрати.
У постанові Херсонського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 650/3776/24 наведено висновок, що невиплата орендної плати у 2022-2023 роках була обумовлена настанням обставин непереборної сили, пов`язаних з тимчасовою окупацією, неможливістю здійснення господарської діяльності та забороною проведення сільськогосподарських робіт на потенційно небезпечних земельних ділянках, і що за таких умов відсутні правові підстави для розірвання договору оренди.
Крім того, позивач просить розірвати договір оренди землі від 10 грудня 2007 року трьома вимогами щодо трьох земельних ділянок, а суд не може ухвалити рішення з одного питання тричі.
Отже представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та відмовити у стягненні з товариства судового збору і витрат на правничу допомогу.
У відповіді на відзив, поданій 05 листопада 2025 року, представник позивача зазначив, що позовні вимоги є обґрунтованими, а доводи відзиву не спростовують підстав для розірвання договору оренди, оскільки факт несплати орендної плати за спірним договором не заперечується, а наводиться лише твердження про нібито відсутність підстав для її виплати.
Так, звільнення від цивільного обов`язку або його виконання можливе лише у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Частина шоста статті 762 ЦК України застосовується за умови об`єктивної неможливості використання майна протягом певного часу через обставини, за які орендар не відповідає, при цьому такі обставини мають бути доведені належними та допустимими доказами за загальними правилами доказування.
Положення частини шостої статті 762 ЦК України не містить вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання майна, а отже підставою для звільнення від орендної плати є встановлення факту неможливості користування з незалежних від орендаря причин. Звільнення від орендної плати є істотним втручанням у договірні відносини сторін і може мати місце лише за виключних обставин, зокрема за відсутності доступу до об`єкта оренди, неможливості перебування на ньому та здійснення користування.
У спірних правовідносинах відсутні належні докази того, що земельні ділянки з кадастровими номерами 6520687300:02:004:0044, 6520687300:02:004:0046 та 6520687300:02:004:0049 не використовувалися у 2023 та 2024 роках або не могли бути використані через обставини, за які орендар не відповідає. Не подано доказів того, що спірні ділянки були та залишаються забрудненими вибухонебезпечними предметами саме в межах цих ділянок, що був повністю відсутній доступ до них, що орендодавець чинив перешкоди у користуванні, а також не подано доказів того, що орендар вживав дій для використання ділянок за цільовим призначенням.
Неможливість обробітку в період окупації з березня по листопад 2022 року визнається, однак позовні вимоги стосуються несплати орендної плати після деокупації, зокрема за 2023 та 2024 роки. Після деокупації жодних дій, спрямованих на відновлення сільськогосподарської діяльності на земельних ділянках позивача, не вчинено, а доказів припинення господарської діяльності саме через бойові дії не надано.
Загальне посилання на воєнний стан саме по собі не є достатньою підставою для безумовного звільнення від виконання зобов`язань. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Для підтвердження форс-мажорних обставин як умови звільнення від відповідальності належним підтвердженням є сертифікат Торгово-промислової палати України, проте такого сертифіката не подано.
Інтерактивна карта ДСНС має загальний характер і не містить точних позначень щодо наявності вибухонебезпечних предметів у межах конкретних земельних ділянок позивача, а тому твердження про забруднення саме цих ділянок ґрунтується на припущеннях. Сам по собі статус території за Переліком територій бойових дій або тимчасової окупації не доводить фактичної неможливості користування конкретними земельними ділянками у 2023 та 2024 роках після деокупації.
На території, де розташована спірна земля, у 2023 та 2024 роках здійснювався сільськогосподарський обробіток, що підтверджується ознаками обробітку ґрунту та вегетаційної активності за даними відкритих джерел, зокрема супутникових знімків та аналітики індексу NDVI. Це спростовує твердження про загальну непридатність території до сільськогосподарського використання та про повну неможливість користування землею.
Навіть за наявності часткової непридатності земельної ділянки орендар повинен був ініціювати переговори, повідомити орендодавця або вжити заходів для зміни чи припинення зобов`язання у встановленому законом порядку, однак жодних письмових повідомлень або доказів комунікації з цього приводу не подано. Натомість право оренди відчужено на користь іншої особи без відома та згоди власника землі, що порушує права позивача і позбавляє його доходу від належного йому майна.
Податкові пільги, розпорядження військових адміністрацій щодо оподаткування та включення підприємства до переліку постраждалих суб`єктів господарювання регулюють питання оподаткування і не впливають на зобов`язальні відносини сторін за договором оренди землі приватної власності, які врегульовані ЦК України, ЗК України та Законом України «Про оренду землі».
Лист ГУ ДСНС України у Херсонській області від 11 червня 2025 року має загальний інформаційно-роз`яснювальний характер, містить припущення щодо можливого забруднення території та не підтверджує відсутність можливості використання саме спірних земельних ділянок.
ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» є належним відповідачем у справі, оскільки договір оренди укладено саме з ним, а передача зобов`язань без погодження орендодавця не породжує правових наслідків для позивача.
Посилання на постанову Херсонського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року оцінюється з урахуванням того, що необхідним є доведення форс-мажору саме для конкретного зобов`язання та наявності причинно-наслідкового зв`язку між відповідними обставинами і неможливістю виконання, при цьому тягар доказування неможливості користування об`єктом оренди покладається на орендаря.
Воєнний стан на території України не виключає можливості здійснення підприємницької діяльності та отримання доходів, діють державні програми підтримки аграрного сектору. Наведено відомості про фінансові показники відповідача у 2023-2024 роках з відкритих джерел, з яких вбачається здійснення господарської діяльності, що також свідчить про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між обставинами, на які посилається відповідач, та несплатою орендної плати за спірні земельні ділянки у 2023 та 2024 роках.
У зв`язку з цим представник позивача просив відхилити доводи викладені у відзиві як необґрунтовані та недоведені і задовольнити позов у повному обсязі.
На судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
На судове засідання представник відповідача ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету ТОВ «ЮТС-Агропродукт» в підсистемі «Електронний суд». 
Від представника відповідача Журика Андрія Леонідовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечення явки представника відповідача у судове засідання. У клопотанні також зазначено, що явку представника буде забезпечено у наступне судове засідання. Разом з тим суд вважає вказане клопотання необґрунтованим, оскільки у ньому не зазначено причин, з яких є неможливим забезпечення явки представника відповідача у судове засідання. За відсутності зазначення таких причин суд позбавлений можливості надати оцінку їх поважності чи неповажності, у зв`язку з чим дійшов висновку про необґрунтованість заявленого клопотання.
На судове засідання представник відповідача ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, зокрема, шляхом направлення на його юридичну адресу ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки, які повернулися на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за відповідною адресою. Такі заходи були судом вжиті неодноразово.
Вирішуючи питання про можливість проведення судового засідання без участі представника ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» суд також виходив з положень частини шостої статті 14 ЦПК України відповідно до якої юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.
Відповідач ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» не виконав такий обов`язок та не зареєстрував свій кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, з огляду на що суд зазначає, що права відповідача, який не зареєстрував електронний кабінет, не порушуються у разі ненаправлення йому позивачем паперових копій процесуальних документів при поданні позову з використанням підсистеми «Електронний суд». Відповідач несе певні негативні наслідки невиконання обов`язку з реєстрації електронного кабінету. Ці наслідки прямо передбачені ЦПК України, вони є збалансованими та пропорційними, тобто не порушують основоположні принципи цивільного процесу, такі як верховенство права, рівність учасників судового процесу перед законом та судом, диспозитивність, гласність та відкритість судового процесу, змагальність сторін, пропорційність, зокрема, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами тощо. Подібні за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.06.2024 у справі №752/11445/22, від 01.02.2024 у справі №520/11344/23, від 28.03.2023 у справі №260/1322/21 (з урахуванням відмінностей у змісті процесуальних кодексів).
З огляду на викладені обставини, а також враховуючи, що представники сторін, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, не з`явилися до суду без поважних причин, окремі з них не вжили заходів для реалізації свого процесуального обов`язку щодо реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у матеріалах справи доказами та письмовими поясненнями сторін.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені учасниками доводи, суд дійшов таких висновків.
Суд встановив, що позивачу на праві приватної власності належать три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Урожайненської сільської ради Бериславського району Херсонської області, а саме: земельна ділянка площею 8,34 га з кадастровим номером 6520687300:02:004:0044 на підставі державного акта серії ХС № 013336 від 21 березня 2003 року, право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за записом № 61858366 від 09 жовтня 2025 року; земельна ділянка площею 8,34 га з кадастровим номером 6520687300:02:004:0046 на підставі державного акта серії ХС № 013337 від 21 березня 2003 року, право власності зареєстроване за записом № 61858327 від 09 жовтня 2025 року; земельна ділянка площею 5,56 га з кадастровим номером 6520687300:02:004:0049 на підставі державного акта серії ХС № 013338 від 21 березня 2003 року, право власності зареєстроване за записом № 61858349 від 09 жовтня 2025 року.
10 грудня 2007 року між позивачем як орендодавцем та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» (ЄДРПОУ 33731096) як орендарем укладений договір оренди вказаних земельних ділянок строком на 10 років.
24 вересня 2015 року укладені договори про заміну сторони у договорі оренди, за якими орендаря щодо всіх земельних ділянок замінено на ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» (ЄДРПОУ 32300976).
24 липня 2017 року укладені додаткові угоди № 1300006, № 1300004 та № 1300005, якими за згодою орендодавця орендаря замінено на ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (ЄДРПОУ 41101589), а строк дії договору оренди продовжено до 30 листопада 2024 року.
10 квітня 2024 року між сторонами укладені додаткові угоди щодо кожної зі спірних земельних ділянок, якими строк оренди продовжено до 31 грудня 2029 року, а текст договору оренди викладено у новій редакції.
Право оренди щодо спірних земельних ділянок зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номери записів про інше речове право: 61896580 від 22 травня 2016 року, 61896493 від 22 травня 2016 року, 61896636 від 22 травня 2016 року.
Станом на 15 жовтня 2025 року орендарем усіх трьох земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значиться ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» (ЄДРПОУ 33251307). Реєстраційні відомості щодо права власності, права оренди та змін у реєстрі підтверджуються інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 447845012 від 15 жовтня 2025 року, № 447850460 від 15 жовтня 2025 року, № 447852726 від 15 жовтня 2025 року.
17 квітня 2025 року між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» укладений договір відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок № 1704/25-11, за умовами якого до ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» переходять права та обов`язки орендаря щодо спірних земельних ділянок за договором оренди землі з урахуванням змін і доповнень.
За умовами додаткових угод від 10 квітня 2024 року орендна плата визначена у грошовій формі та становить 7,4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме: щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:004:0044 - 20 949,39 грн за повний рік оренди; щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:004:0046 - 20 949,39 грн за повний рік оренди; щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:004:0049 - 13 966,26 грн за повний рік оренди. Строк внесення орендної плати визначений до 31 грудня кожного року. Виплата у грошовій формі допускається, зокрема, шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок орендодавця.
З 12 листопада 2022 року орендна плата за користування спірними земельними ділянками позивачу не сплачується. Орендна плата за повні 2023 та 2024 роки не виплачена. Обставини щодо відсутності нарахованого доходу від оренди та відсутності утримання і перерахування податку на доходи фізичних осіб і військового збору підтверджуються відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03 жовтня 2025 року.
Річний розмір орендної плати за трьома земельними ділянками у сукупності становить 55 865,04 грн (20 949,39 грн + 20 949,39 грн + 13 966,26 грн). Загальний розмір заборгованості з орендної плати за 2023 та 2024 роки становить 111 730,08 грн.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03 жовтня 2025 року, за період з січня 2022 року по грудень 2024 року орендна плата за користування спірними земельними ділянками позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.
Відповідно до розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», до відповідного переліку було включено Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589), юридична адреса: вул. Промислова, буд. 3, с. Новорайськ, Новорайська сільська територіальна громада, Бериславський район. Зазначене розпорядження підлягало затвердженню на сесії обласної ради, що прямо вказано в пункті 2 цього нормативного акта.
Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, офіційно засвідчено, що військова агресія російської федерації проти України, яка стала підставою для введення воєнного стану згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, визнається форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). ТПП України підтвердила, що 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року, встановлено факт реєстрації двох епізодів можливих кримінальних правопорушень, кваліфікованих за частиною першою статті 438 КК України — порушення законів та звичаїв війни.
Перший епізод зареєстровано на підставі самостійного виявлення прокурором відповідної інформації. У ньому зазначено, що 09 квітня 2022 року приблизно об 12:00 годині невстановлені особи у військовій формі з території бази ТОВ «ЮТС-Агропродукт», яка розташована в селі Новорайськ Бериславського району Херсонської області, вивезли три одиниці сільськогосподарської техніки — зокрема автомобіль КАМАЗ державний номер НОМЕР_1 — на загальну суму близько 1,5 мільйона гривень. Вказані дії здійснені в умовах воєнного стану, оголошеного президентом російської федерації ОСОБА_2 , що становить порушення норм міжнародного гуманітарного права, зокрема Женевської конвенції.
Другий епізод внесено до ЄРДР 17 червня 2022 року на підставі заяви ТОВ «ЮТС-Агропродукт». Згідно з викладеними в ній обставинами, у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами російської федерації території Херсонської області, зокрема Бериславського району, 24 лютого 2022 року російські військові проникли на територію підприємства за адресою: селище Новорайськ, вул. Промислова, 3, внаслідок чого працівники товариства були позбавлені доступу до свого майна. Крім того, 23 квітня 2022 року з території підприємства було захоплено 11 одиниць мультикоптерів DJI Agras (CE). Унаслідок цих дій підприємство також втратило можливість обробляти земельні ділянки загальною площею 60 532,9902 га, розташовані у Херсонській області.
Відповідно до листа ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» від 29 травня 2025 року, направленого на адресу Головного управління ДСНС України у Херсонській області, товариство повідомило, що є орендарем земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих, зокрема, на території Бериславського району Херсонської області. У зв`язку з військовою агресією російської федерації частина цих територій була тимчасово окупованою, на них велися активні бойові дії, а також здійснювалося масштабне будівництво фортифікаційних споруд.
У зверненні наголошено, що внаслідок збройного конфлікту значні площі земель ймовірно забруднені нерозірваними боєприпасами, мінами, вибуховими пристроями та їхніми уламками. Крім того, вибухи снарядів і військова діяльність призвели до вивільнення токсичних речовин і важких металів у ґрунт, що може спричинити деградацію ґрунту, зниження його родючості, а також загрозу для здоров`я людини в разі споживання вирощеної на таких ділянках продукції. Також зазначено, що пересування важкої військової техніки ймовірно спричинило ущільнення ґрунту, утворення вирв, порушення його структури та цілісності.
ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» вказало, що виконання будь-яких сільськогосподарських робіт на зазначених ділянках є вкрай небезпечним, а перебування працівників на цих територіях створює безпосередню загрозу для життя та здоров`я. Крім того, частина земель фактично використовується для оборонних потреб держави, зокрема для будівництва окопів, траншей, бліндажів, протитанкових ровів, що за законом унеможливлює їх використання за первинним цільовим призначенням. У таких умовах право користування земельною ділянкою є або призупиненим, або істотно обмеженим.
Таким чином, у зазначеному листі обґрунтовано позицію про неможливість обробітку орендованих земельних ділянок у зв`язку з наявністю ознак обставин непереборної сили, які об`єктивно перешкоджають виконанню зобов`язань за договором оренди. Товариство також звернулося з проханням надати акти обстеження земель або іншу інформацію щодо можливості чи неможливості їх використання за призначенням.
Відповідно до листа Головного управління ДСНС України у Херсонській області № № 66 03-2942/66 16/3 від 11 червня 2025 року, направленого у відповідь на звернення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», піротехнічні розрахунки ДСНС до проведення робіт з розмінування (гуманітарного розмінування) на земельних ділянках, орендованих товариством на території Бериславського району Херсонської області, не залучались, а самі роботи з розмінування проводились іншими фаховими відомствами.
При цьому зазначено, що ймовірно, вищевказані земельні ділянки можуть бути потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами. Окремо наголошено, що у зв`язку із щоденними обстрілами з боку збройних сил російської федерації різними типами озброєння, Головне управління не може гарантувати безпеку при проведенні польових робіт на даних територіях.
У зв`язку з викладеним, ДСНС рекомендувало товариству звернутися до Херсонської обласної військової адміністрації, яка, згідно з розпорядженням від 6 березня 2023 року №?101, визначає пріоритетність заходів із розмінування, координує їх виконання і може підтвердити статус відповідних територій.
Відповідно до розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 11 лютого 2025 року № 58 «Про надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на 2025 рік», Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589) надано пільги з нарахування та сплати орендної плати за землю комунальної власності, єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб та мінімального податкового зобов`язання на період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року.
Відповідно до розпорядження начальника Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 06 листопада 2023 року № 343 «Про надання пільг товариству з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" із місцевих податків та зборів на території Бериславської міської територіальної громади на 2023 рік» ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589) надано пільги зі сплати місцевих податків та зборів у частині земельного податку, орендної плати за землі комунальної власності, єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб за 2023 рік, за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року.
Цим же розпорядженням визнано, що земельні ділянки, які перебувають у користуванні ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589) на території Бериславської міської територіальної громади, є непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, та у 2023 році не є об`єктом оподаткування на території деокупованої Бериславської міської територіальної громади у період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року.
Відповідно до розпорядження начальника Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 23 лютого 2024 року № 65 «Про надання пільг товариству з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" із місцевих податків та зборів на території Бериславської міської територіальної громади на 2024 рік» ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589) надано пільги зі сплати місцевих податків та зборів у частині земельного податку, орендної плати за землі комунальної власності та єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб за 2024 рік.
Цим розпорядженням також вирішено вважати, що земельні ділянки, які перебувають у користуванні ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589) на території Бериславської міської територіальної громади, є непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами та не є об`єктами оподаткування у 2024 році.
Перелік земельних ділянок, які не є об`єктом оподаткування на території деокупованої Бериславської міської територіальної громади у 2024 році, визначено у додатку № 1 до вказаного розпорядження.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону.
Земельним кодексом України, а саме статтею 96, передбачено обов`язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату. Вказана норма кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка надає орендодавцю право вимагати своєчасного внесення орендної плати.
На підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди може бути достроково розірваний у разі невиконання орендарем своїх зобов`язань, визначених статтями 24, 25 цього закону та умовами договору.
Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.
Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до пункту «д» статті 141 Земельного кодексу України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 10 постанови від 06 березня 2024 року у справі № 902/1207/22, провадження № 12-80гс23, зробила наступний висновок щодо застосування норм права: «Застосовуючи в контексті спірних правовідносин статті 13, 17, 15 та 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340-IX, а також статті 3, 6, 627, 638, 640 ЦК України у відповідній редакції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що договір оренди землі є консенсуальним. 
Слід розмежовувати момент укладення договору оренди землі (це момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов та підписання для договорів з 01.01.2013), з якого у його сторін виникають права і обов`язки зобов`язального характеру, і момент виникнення на підставі вказаного правочину речового права, який пов`язаний з моментом державної реєстрації такого права (третє речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час підписання Договору). 
Абзац третій частини першої статті 15 та друге речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV імперативно встановлюють, що дата укладення договору оренди землі є істотною умовою цього правочину і саме з цієї дати починається перебіг строку його дії. 
Тому сторони договору оренди землі не можуть врегулювати свої відносини у спосіб, який суперечить імперативним нормам абзацу третього частини першої статті 15 та другого речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340- IX зокрема на власний розсуд встановити інші правила визначення моменту початку перебігу строку дії цього правочину або не зазначати дати його укладення. 
Умови договору оренди землі, що не відповідають указаним вище імперативним нормам Закону № 161-XIV, не змінюють визначеного в Законі № 161-XIV моменту, з якого розпочинається перебіг строку дії договору оренди землі».
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.
Земельним кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма Земельного кодексу України кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в укладеному Договорі оренди землі, а саме в п 29- «Орендодавець має право вимагати від орендаря в повному обсязі внесення орендної плати» та п.32 - «Орендар зобов`язаний розраховуватися з Орендодавцем по орендній платі».
На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Аналогічна умова зазначена у пункті 12.3 Договору оренди землі (у редакції від 26.12.2023 року). 
У зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2023 та 2024 роках, є невиконанням обов`язків відповідача, передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання Договору оренди землі. 
Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є підставою для розірвання договору. 
Загальною умовою виконання цивільно-правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. 
Згідно з п. 2 ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 
При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельними ділянками, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, позивач розраховував на своєчасне отримання орендної плати за землю у відповідному розмірі. А отже в зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати, сторона орендодавців була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які розраховувала при укладені Договору оренди землі.
Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Отже договір оренди землі можливо розірвати лише у разі систематичного порушення строків сплати орендної плати, разове порушення умов договору не є підставою для його розірвання. Несплата орендної плати, а також невиконання обов`язку щодо нарахування та сплати щорічних інфляційних витрат відповідачем є підставою для розірвання Договору оренди землі. Із зазначеного питання є відповідна позиція Верховного Суду України, викладена в постановах від 12 грудня 2012 року справа № 6-146цс12, від 28 вересня 2016 року № 6-977цс16, від 11 жовтня 2017 року № 6-1449цс17 і яка в силу ст. 263 ЦПК України повинна враховуватись судами при прийнятті рішення.
Сам факт систематичного порушення Договору оренди землі щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18, провадження №61-39488ск18.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.
Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). 
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Незалежно від того, несплата орендної плати була в повному обсязі або в частині. 
Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди». Такого висновку дійшла об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, провадження № 61-41932сво18. Схожі висновки зроблено Верховним Судом у постановах від 17 червня 2021 року, справа № 485/784/20, провадження № 61-3760св21, та від 10 вересня 2021 року, справа № 650/628/19-ц, провадження № 61-21777св19.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Відповідно до статті 4 ЦПК України, статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Зважаючи на вищевказані обставини, згідно з Договорами оренди землі, Відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендодавцю орендну плату за 2023 та 2024 роки.
Відповідно до Договору оренди землі (щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:004:0044) орендна плата за весь об`єкт оренди становить 7,4 відсотка нормативної грошової оцінки та складає 20 949,39 грн за рік.
Сума заборгованості складає 20 949,39 х 2 = 41 898,78 гривень.
Відповідно до Договору оренди землі (щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:004:0046) орендна плата за весь об`єкт оренди становить 7,4 відсотка нормативної грошової оцінки та складає 20 949,39 грн за рік.
Сума заборгованості складає 20 949,39 х 2 = 41 898,78 гривень.
Відповідно до Договору оренди землі (щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:004:0049) орендна плата за весь об`єкт оренди становить 7,4 відсотка нормативної грошової оцінки та складає 13 966,26 грн за рік.
Сума заборгованості складає 13 966,26 х 2 = 27 932,52 гривень.
Загальна сума заборгованості за трьома земельними ділянками становить 111 730,08 грн.
Отже, Відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендну плату за 2023 та 2024 роки до 31 грудня кожного поточного року, однак цього не виконав.
Матеріали справи не містять жодних доказів сплати орендної плати відповідачем, зокрема — платіжних документів, квитанцій або іншої інформації, що свідчила б про виконання ним грошового зобов`язання за договором. Водночас, представник позивача послідовно й обґрунтовано заперечує факт надходження будь-яких коштів у рахунок орендної плати за 2023-2024 роки, посилаючись на конкретні умови договору, розрахунок заборгованості, а також на відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, з яких убачається відсутність нарахувань доходу у вигляді орендної плати за користування спірними земельними ділянками та, відповідно, відсутність утримання і перерахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору з таких виплат за зазначений період.
Не надав представник відповідача ТОВ «ЮТС-Агропродукт» і доказів того, що новий орендар вказаних земельних ділянок – ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на даний час здійснює господарську діяльність на зазначених земельних ділянках, виконує умови договору оренди, зокрема щодо цільового використання землі, її обробітку та сплати орендної плати. 
Крім того, у відзиві представник відповідача ТОВ «ЮТС-Агропродукт» не заперечує той факт, що орендна плата за договорами оренди землі за 2023-2024 роки позивачу не сплачувалась, однак посилається при цьому на обставини непереборної сили (форс-мажор), зокрема: окупацію території, на якій розташовані спірні земельні ділянки, неможливість їх використання через потенційну загрозу мінування, втрату доступу до майна підприємства, які, на думку відповідача, звільняють його від обов`язку сплачувати орендну плату за вказані періоди.
Суд не погоджується з наведеними у відзиві доводами представника відповідача в частині причин невиконання договірних зобов`язань щодо виплати орендної плати за 2023 рік та 2024 рік, зважаючи на встановлені у справі обставини, умови укладених договорів оренди землі, положення чинного законодавства, а також відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність законних підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань щодо сплати орендної плати за користування земельними ділянками за відповідний період.
За своєю сутністю цивільно-правова відповідальність означає виникнення у особи обов`язку майнового характеру, якого не було до вчинення правопорушення. У статті 617 ЦК України містяться підстави звільнення (випадок, непереборна сила) саме від відповідальності за порушення зобов`язання, а не за виконання договірного зобов`язання. Тому стаття 617 ЦК України не може бути застосована як підстава, що виключає виконання договірного зобов`язання (постанова Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року в справі № 757/58385/16-ц).
Усталеним як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц).
У постанові від 13 березня 2024 року у справі № 686/16312/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зауважив, що на рівні норм ЦК України законодавець не внормував застосування конструкції форс-мажору в цивільних відносинах. Традиційно в цивільних відносинах форс-мажор є договірною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності. Проте це не перешкоджає учасникам цивільного обороту врегулювати свої відносини з врахуванням принципу свободи договору.
Очевидно, що за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати, зокрема: застосування конструкції форс-мажору в своїх відносинах (на які випадки поширюється форс-мажор, які правові наслідки існування форс-мажору (наприклад, право на зміну чи розірвання договору); чим підтверджується форс-мажор; чи впливає існування форс-мажору на виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі такого договору; як позначається існування форс-мажору на строках виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі договору.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 внаслідок військової агресії російської федерації проти України введено воєнний стан в Україні строком на 30 діб з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє по сьогодні.
У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану (пункт 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022).
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 червня 2022 року в справі № 922/2394/21 зазначено, що: «статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18 та у постанові від 09 листопада 2021 у справі № 913/20/21».
З початку 2014 року мала місце збройна агресія російської федерації, яка розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності. І на даний час російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації. […] Зазначений факт розглядається як загальновідомий для обох сторін. Факт військової агресії визнаний на національному рівні, в тому числі в Законах України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», «Про внесення змін до деяких законів України щодо підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене в районі відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення антитерористичної операції», Постановах Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до парламентів іноземних держав, парламентських асамблей міжнародних організацій щодо засудження триваючої агресії російської федерації проти України», «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором», «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків», Рішеннями Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» тощо ( постанова Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 липня 2019 року у справі № 911/1897/18).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).
Відповідач, обґрунтовуючи свої заперечення посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2924/02.0-7.1.
Так, в цьому листі, розміщеному на офіційному сайті, Торгово-промислова палата України на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Згідно з наведеними положеннями закону та висновками Верховного Суду у разі, якщо боржник (у даному випадку орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ») посилається на причину невиконання зобов`язання на наявність обставин, які він вважає форс-мажорними, він має надати докази того, що саме ці обставини перешкодили йому у виконання зобов`язань.
З матеріалів справи встановлено, що Товариство обмежилось лише посиланням на військові дії на території України та Херсонської області зокрема, але не надало доказів на підтвердження того, які саме обставини (окупація територій, де розташовані орендовані земельні ділянки; їх безпосередня близькість до зони бойових дій тощо) вплинули на господарську діяльність підприємства. Представник відповідача не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом. Також відсутні докази отримання відповідачем відповідного сертифікату Торгово-промислові палати в Україні із засвідченням таких обставин.
Суд вважає, що той факт, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не здійснювалася посівна кампанія в 2023 році та в 2024 році, не може свідчити про те, що таке рішення уповноважених представників підприємства було обумовлене саме обставинами непереборної сили та його наслідком має бути фактично одностороння відмова від виконання своїх обов`язків за договором оренди.
Крім того, з боку представників ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не було направлено орендодавцю жодного повідомлення про неможливість використання вказаної земельної ділянки впродовж 2023 та 2024 років, відомості щодо виникнення обставин непереборної сили до відома позивача доведені не були.
Відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України28 лютого 2025 року № 376 територія Новорайської селищної територіальної громади, на якій розташовані, зокрема спірні земельні ділянки, були тимчасово окупованими в період з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року.
Тобто протягом 2023 року та 2024 року відповідна територія не передбачала перешкод, пов`язаних із збройним конфліктом або тимчасовою окупацією. Після деокупації території в листопаді 2022 року, жодних обмежень, що могли б перешкоджати використанню земель для господарської діяльності, не існувало.
Обставини, пов`язані із потенційним замінуванням, про які зазначає представник відповідача, не можуть свідчити про існування для нього об`єктивних перешкод у використанні даними земельними ділянками. Процедура розмінування та приведення відповідних земельних ділянок у стан, придатний для господарської діяльності, вже передбачає активну поведінку орендаря, яка включає звернення до відповідних компетентних органів для організації обстеження земель, ініціювання процедур розмінування та вжиття інших необхідних заходів для забезпечення використання цих земель. Орендар, як сторона, яка володіє правом користування земельною ділянкою, має вирішити питання щодо розмінування та привести земельні ділянки в стан, придатний для сільськогосподарської діяльності.
Крім того, якщо орендар зіткнувся з об`єктивними перешкодами, він мав звернутися до орендодавця, повідомити про ці обставини та обговорити можливі заходи для вирішення проблеми. Однак, суду не надано доказів того, що орендар ініціював відповідні процедури, звертався до компетентних органів чи подав конкретні заяви щодо обстеження і розмінування земель. Він не виявив належної активності, і саме тому земельні ділянки не були оброблені, а зобов`язання за договором оренди не виконувались.
Загальновідомі факти свідчать, що на відповідній території інші особи, які проявили активну господарську поведінку, вже досягли розмінування земельних ділянок, і ці землі використовуються в сільськогосподарських цілях не перший рік. Тому в даному випадку суд не може констатувати, що орендар не міг використовувати вказані земельні ділянки через об`єктивні причини, оскільки він сам не вжив належних заходів для вирішення цієї ситуації.
Крім того, в даному випадку суд враховує, що земля є спеціальним предметом, який за своїми природними властивостями вимагає постійної опіки та догляду. Договірні відносини, що виникають між орендодавцем і орендарем, передбачають певні права та обов`язки, які повинні виконуватись належним чином. Весь масив обов`язків щодо подальшого використання земельної ділянки в першу чергу покладається на орендаря, який має право користування цією земельною ділянкою. Оскільки власник земельної ділянки, передаючи її в оренду, не має права користуватися нею, ініціатива щодо використання та догляду за земельною ділянкою повинна виходити від орендаря.
Однак, в даному випадку орендар обрав пасивну позицію і не вжив належних заходів для активного використання землі, зокрема не організував обстеження та розмінування ділянки, не звернувся до орендодавця з відповідними запитами або пропозиціями щодо вирішення проблеми. Тому орендар не виконав свої зобов`язання за договорами оренди та не забезпечив належне використання земельної ділянки, не маючи для цього об`єктивних перешкод.
В цьому контексті суд також враховує загальні приписи щодо істотності порушень умов договору, що містяться в Цивільному кодексі України. Згідно з положеннями статті 651 ЦК України, договір може бути розірваний за рішенням суду, якщо одна зі сторін істотно порушила умови договору, і таке порушення призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотним порушенням є таке, що суттєво порушує баланс прав і обов`язків сторін, викликаючи серйозні наслідки для виконання договору, що в свою чергу ставить під загрозу подальше виконання його умов. Враховуючи це, суд має ретельно оцінити всі обставини справи, наслідки порушення та ступінь довіри до контрагента, перш ніж приймати рішення щодо розірвання договору оренди землі.
За описаних обставин, які стосуються поведінки орендаря впродовж 2023 та 2024 років, очевидним є те, що орендар самоусунувся від виконання своїх обов`язків орендаря, вживає усіх заходів, як для невиплати орендної плати, так і для залишення спірних земельних ділянок, створюючи штучні перешкоди для їх повернення. Зокрема, це вбачається з того, що відповідачем вже після вжиття позивачем заходів щодо судового розв`язання спору було укладено договір відчуження права оренди на користь іншої юридичної особи, щодо якої жодних даних про господарську діяльність або інтерес цієї юридичної особи до вказаних земельних ділянок в матеріалах справи немає. Це свідчить про те, що орендар фактично втратив довіру, і подальше перебування спірних земельних ділянок вже у нового орендаря не дає підстав для очікувань, що вони будуть використовуватися в майбутньому, а також що орендодавець отримає орендну плату за майбутні роки в добровільному порядку. З огляду на ці обставини, суд має підстави для висновку, що збереження договору оренди в умовах такої поведінки орендаря є неможливим, оскільки це порушує баланс прав та обов`язків сторін і фактично ставить під загрозу подальше виконання договору.
Що стосується покликання представника відповідача на здійснення досудового розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, суд зазначає, що з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року вбачається, що розслідування здійснюється за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 438 КК України — порушення законів і звичаїв війни. Зокрема, слідством встановлено два епізоди: перший — стосувався незаконного вивезення невстановленими особами у військовій формі з території бази ТОВ «ЮТС-Агропродукт» у селі Новорайськ трьох одиниць сільськогосподарської техніки (включаючи автомобіль КАМАЗ) 09 квітня 2022 року; другий — стосувався захоплення 11 одиниць мультикоптерів DJI Agras (CE) 23 квітня 2022 року, що перебували на території підприємства, а також втрати підприємством можливості доступу до власного майна внаслідок окупації території.
Разом із тим, вказане кримінальне провадження стосується саме фактів воєнних злочинів та пошкодження (або викрадення) майна підприємства, а не придатності або непридатності до використання впродовж 2023 та 2024 років конкретних орендованих земельних ділянок. Жодних доказів того, що за результатами досудового розслідування або у межах проведених слідчих дій спірні земельні ділянки були визнані такими, що не можуть використовуватись за цільовим призначенням, матеріали справи не містять. В матеріалах справи відсутні докази того, що зазначені земельні ділянки оголошені небезпечними для сільськогосподарського використання або на них накладено санітарні, техногенні чи екологічні обмеження.
Відтак, сам факт наявності відкритого досудового розслідування не може вважатися належним доказом, який би звільняв відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати або слугував підставою для невиконання договору за вказані два роки.
Що стосується посилання представника відповідача на розпорядження органів місцевого самоврядування щодо надання пільг з місцевих податків і зборів, зокрема й орендної плати за землю, суд зазначає таке.
Відповідно до змісту зазначених розпоряджень пільги зі сплати орендної плати стосуються земель комунальної власності, наданих в оренду, — тобто відносин, у яких орендодавцем виступає територіальна громада. Натомість спірні земельні ділянки, які є предметом спору, перебувають у приватній власності позивача, що підтверджується належними правовстановлюючими документами, і не належать до земель комунальної форми власності. Відтак, положення вказаних розпоряджень щодо звільнення від орендної плати на ці відносини не поширюються.
Щодо вказівки у розпорядженнях на те, що окремі земельні ділянки не є об`єктом оподаткування у зв`язку з потенційним забрудненням вибухонебезпечними предметами, суд зазначає, що йдеться саме про потенційну загрозу, яка сама по собі не свідчить про наявність фактичного забруднення, яке б унеможливлювало використання спірних земельних ділянок за їх цільовим призначенням. Відповідачами не надано жодного акту технічного обстеження, сертифіката чи іншого документа, що підтверджував би реальний техногенний стан ґрунту або визнання спірних земельних ділянок непридатними до використання.
Таким чином, наведені розпорядження не звільняють ані ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», ані ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», як новим орендарем, від обов`язку сплати орендної плати саме за спірні земельні ділянки які є приватною власністю і не віднесені до земель комунальної форми власності, а потенційна загроза забруднення не може тлумачитися як безумовна підстава для звільнення від виконання грошового зобов`язання за договором оренди.
Крім того, сприяння суб`єкту господарювання шляхом надання пільг з оподаткування (у тому числі звільнення від сплати земельного податку або мінімального податкового зобов`язання), як це передбачено відповідними розпорядженнями органів місцевого самоврядування, жодним чином не впливає на зміст та виконання договірних зобов`язань між орендодавцем і орендарем.
Оподаткування та договірні відносини регулюються різними правовими інститутами. Норми податкового законодавства, які визначають порядок нарахування і сплати податку за землю, не мають впливу на зобов`язання сторін, що виникли з договору оренди землі приватної власності. Звільнення від земельного податку — це публічно-правовий захід, спрямований на зменшення податкового навантаження, а не на звільнення від обов`язку сплачувати орендну плату, яка є елементом приватно-правового зобов`язання, погодженого сторонами в договорі.
Таким чином, навіть за умов надання податкових пільг, договір залишається чинним, а орендар зобов`язаний виконувати всі його істотні умови, зокрема щодо сплати орендної плати, визначеної в розмірі, строках і порядку, погоджених сторонами. 
Що стосується посилання представника відповідача на лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області №?66 03-2942/66 16/3 від 11 червня 2025 року як на доказ неможливості використання спірних земельних ділянок за цільовим призначенням впродовж 2023 та 2024 років у розумінні положень статей 617, 651, 762 Цивільного кодексу України, слід зазначити, що зміст зазначеного листа не підтверджує наявності обставин, які б виключали відповідальність відповідача за невиконання умов договорів оренди землі.
По-перше, ГУ ДСНС у Херсонській області у відповіді прямо зазначає, що піротехнічні розрахунки ДСНС до робіт з розмінування на відповідних земельних ділянках не залучались, а самі роботи проводились іншими фаховими відомствами, при цьому не вказано, які саме органи виконували такі роботи, на підставі яких документів і в яких межах.
По-друге, твердження вказаного листа щодо потенційної забрудненості ділянок вибухонебезпечними предметами носить гіпотетичний та попереджувальний характер. Жодного обстеження конкретних земельних ділянок, які є предметом даного спору, ГУ ДСНС не проводило, як і не зазначало факту наявності на них вибухонебезпечних предметів або неможливості їх використання.
По-третє, у листі відсутні будь-які висновки, які б вказували на фактичну або юридичну неможливість використання саме спірних земельних ділянок впродовж 2023 та 2024 років, або на те, що така неможливість виникла внаслідок дії непереборної сили у значенні статті 617 ЦК України.
Таким чином, наведений документ не доводить належним чином факту дії обставин непереборної сили, не підтверджує виникнення правових підстав для звільнення відповідача від обов`язку виконання грошового зобов`язання за договорами оренди землі, за вказані два роки.
Отже, зважаючи на систематичне невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки, за договорами оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які укладено між сторонами та діяли впродовж вказаного періоду часу, наявні підстави для розірвання договорів оренди, у зв`язку з чим позов слід задовольнити.
Оскільки орендар відповідно до умов договорів оренди землі був зобов`язаний нарахувати та сплатити орендодавцю орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6520687300:02:004:0044 у розмірі 20 949,39 грн за 2023 рік та у такому ж розмірі за 2024 рік, а також за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6520687300:02:004:0046 у розмірі 20 949,39 грн за 2023 рік та у такому ж розмірі за 2024 рік, і за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6520687300:02:004:0049 у розмірі 13 966,26 грн за 2023 рік та у такому ж розмірі за 2024 рік, проте судом встановлено факт порушення орендарем обов`язку щодо сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки, суд дійшов висновку про наявність заборгованості з орендної плати перед орендодавцем у загальній сумі 111 730,08 грн.
Вказана заборгованість є підтвердженням істотного порушення орендарем умов договору оренди землі та відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для його дострокового розірвання.
Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач систематично не виконував обов`язок зі сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки, що є істотним порушенням договорів відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» та статті 651 ЦК України. Водночас у матеріалах справи відсутні докази, що несплата за вказаний період була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання його зобов`язань. 
При вирішенні даного спору суд також враховує, що відповідач ТОВ «ЮТС-Агропродукт», заперечуючи проти розірвання договорів оренди землі та одночасно наполягаючи на відсутності у нього обов`язку сплачувати орендну плату, не пропонує жодних шляхів врегулювання ситуації, не обґрунтовує можливості чи строків поновлення платежів, не подає будь-якого реалістичного плану подальшого користування спірними земельними ділянками. Така пасивна позиція не лише позбавляє позивача права на отримання доходу з належних йому об`єктів приватної власності, але й призводить до залишення земельних ділянок в стані господарської ізоляції на невизначений час, коли власник позбавлений реальної можливості як самостійно їх використовувати, так і передати в оренду іншому добросовісному користувачу.
Такий стан речей є неприпустимим як з точки зору охорони прав орендодавця, так і з огляду на суспільно значущу потребу у стабільному сільськогосподарському виробництві в умовах воєнного стану, коли збереження та ефективне використання земельного фонду країни набуває особливої ваги для забезпечення продовольчої безпеки держави. Крім того, відповідно до засад земельного законодавства, земля як об`єкт особливого правового режиму повинна використовуватись раціонально та відповідно до її цільового призначення. Тривале утримання земельної ділянки у невизначеному правовому стані без її обробітку суперечить публічному інтересу та створює ризик поступової деградації ґрунтів, втрати їх родючості, засмічення бур`янами й зниження якісних характеристик, що унеможливлює ефективне сільськогосподарське використання у подальшому.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позов задоволено повністю, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідачів.
Позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 906,88 грн, а тому судові витрати у вказаному розмірі слід стягнути з відповідачів ТОВ «ЮТС-Агропродукт» та ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» порівну, тобто з кожного по 1 453,44 грн.
Зважаючи на викладене, враховуючи вказані положення цивільного законодавства та керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263 – 265 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся представник – адвокат Андріяшева Ірина Михайлівна до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», про розірвання договору оренди землі – задовольнити.
Розірвати договір оренди землі від 10 грудня 2007 року щодо земельної ділянки ОСОБА_1 площею 8,34 гектарів з кадастровим номером 6520687300:02:004:0044, право оренди на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», номер запису про інше речове право: 61896580 від 22.05.2016 року.
Розірвати договір оренди землі від 10 грудня 2007 року щодо земельної ділянки ОСОБА_1 площею 8,34 гектарів з кадастровим номером 6520687300:02:004:0046, право оренди на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», номер запису про інше речове право: 61896493 від 22.05.2016 року.
Розірвати договір оренди землі від 10 грудня 2007 року щодо земельної ділянки ОСОБА_1 площею 5,56 гектарів з кадастровим номером 6520687300:02:004:0049, право оренди на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», номер запису про інше речове право: 61896636 від 22.05.2016 року.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» (код ЄДРПОУ 33251307, поштовий індекс 37223, Україна, Лохвицький р-н, Полтавська обл., село Гиряві Ісківці, вулиця Миру, будинок, 12) на користь ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на судовий збір в розмірі 1 453,44 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (Україна, 74360, Херсонська обл., Бериславський р-н, селище Новорайськ, вул.Промислова, будинок 3, ЄДРПОУ 41101589) на користь ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на судовий збір в розмірі 1 453,44 грн.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 27 січня 2026 року.

Суддя:    __________________    О.О. Сікора