Справа № 639/8135/25
Провадження № 2/639/413/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2026 року м. Харків
Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Борисенка О.О.,
секретаря судового засідання Пивоварової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/8135/25 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 
установив:
29.10.2025 до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій позивач просив стягнути на його користь солідарно з відповідачів заборгованість за надані комунальні послуги, а також інфляційні втрати та три відсотки річних у загальному розмірі 40733 грн 76 коп. та судові витрати. 
Матеріали позовної заяви сформовані в системі «Електронний суд» та підписані представником позивача Суржаном Романом Дмитровичем, який діє на підставі довіреності (а.с.12). 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КП «Харківські теплові мережі» як теплопостачальна організація, відповідно до законодавства, надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будівників м. Харкова. Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «Харківські теплові мережі» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання – протягом року. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати отриманих послуг станом на 01.10.2025 у відповідачів утворилась заборгованість в сумі 38347,84 грн, з яких: 35988,19 грн – за послугу постачання теплової енергії за період з 01.02.2019 по 30.09.2025; 1176,00 грн – за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2025; 1183,65 грн – за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.09.2025. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги відповідачам нараховані інфляційні втрати в сумі 1721,26 грн та три відсотки річних у сумі 664,66 грн.
29.10.2025 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.17). 
25.11.2025 суд постановив ухвалу про відкладення судового засідання за заявою відповідача ОСОБА_2 від 20.11.2025 (а.с.24,28).
22.12.2025 суд постановив ухвалу про відкладення, за клопотанням представника відповідача адвоката Картавих М.І., судового засідання (а.с.45,48).
21.01.2026 суд на місці долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву, що надійшов до суду 15.12.2025, сформований в системі «Електронний суд» 13.12.2025 та підписаний представником відповідача ОСОБА_2 – адвокатом Картавих Мариною Ігорівною, яка діє на підставі ордеру (а.с.38-44).
У відзиві на позовну заяву представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що у квартирі, за якою утворився борг, зареєстровані ОСОБА_2 та її син ОСОБА_1 , які є співвласниками цієї квартири, особовий рахунок на послуги позивача відкритий на ім`я ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_1 зник у 2022 році, його місцезнаходження невідоме, у зв`язку з чим ОСОБА_2 звернулася до органів поліції та за її зверненням відкрито кримінальне провадження №43025222030000095 від 15.07.2025, та на теперішній час ОСОБА_1 знаходиться у розшуку. В подальшому після спливу встановлених законом строків відповідач буде звертатися до суду із відповідною заявою про визнання її сина померлим. ОСОБА_2 є пенсіонеркою, особою з інвалідністю 2 групи по зору, її доходи складаються лише з пенсії, яку вона отримує у мінімальному розмірі, у зв`язку з чим вона не може самостійно сплачувати за комунальні послуги у повному обсязі. Укласти договір про реструктуризацію заборгованості ОСОБА_2 не може, оскільки особовий рахунок відкритий на ім`я її сина. Крім того, відповідач після опублікування 01.04.2022 у виданні «Суспільне Харків» повідомлення мера м. Харкова ОСОБА_3 щодо списання сум за комунальні послуги з 24.02. і до кінця війни, обґрунтовано і легітимно вважала, що ніяких боргів за період з 24.02.2022 до кінця війни не має та не може бути. 
25.11.2025 представник позивача Суржан Р.Д. подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.26).
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі та представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Картавих М.І. (згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України), у судове засідання не з`явилися.
21.01.2026 представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Картавих М.І. подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі відповідача ОСОБА_2 .
Оскільки сторони виклали свою позицію щодо спірних правовідносинах у заявах по суті – позовній заяві та відзиві, суд доходить висновку, що неявка сторін (їх представників) не є перешкодою для розгляду справи по суті.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд установив, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11,16).
Згідно з копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42025222030000095 від 15.07.2025, за результатами вивчення матеріалів ЄО № 13759 від 09.07.2025 встановлено, що 09.07.2025 до ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_2 щодо встановлення місцезнаходження її сина ОСОБА_1 , який з 2022 року по теперішній час не з`явився за місцем мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим до Реєстру внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України (а.с.40).
Відповідач ОСОБА_2 з 20.11.2019 безстроково є особою з інвалідністю другої групи, розмір її пенсії становить щомісячно: з січня 2023 року по лютий 2024 року – 2600,00 грн; з березня 2024 року по лютий 2025 року – 2725,00 грн; у березні 2025 року – 3204,94 грн; з квітня 2025 року по листопад 2025 року – 3613,00 грн; та за період з01.01.2023 по 30.11.2025 склала 101008,94 грн, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 988528, копією довідки про доходи № 7509 3451 3745 1520 від 25.11.2025 Відділу обслуговування громадян № 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (а.с.41-43). 
Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначений порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 21, ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії та послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. 
Згідно з ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. 
Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За змістом ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
З 01.12.2021 на підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 у багатоквартирних будинках набрав чинності індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання та опублікований на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 31.10.2021 року (а.с.5).
Відповідно до п. 4 зазначеного Індивідуального договору, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.
Згідно з п. 5 Індивідуального договору, Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цими договорами.
Розрахунковим періодом відповідно до п. 32 Індивідуальних договорів є календарний місяць.
Відповідно до п. 34 Індивідуального договору, споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Пунктами 51, 52 Індивідуального договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 51). Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 52).
Виходячи з положень п.4 Індивідуального договору, датою його акцептування є 01.12.2021 року, тобто факт отримання послуг.
Також, з 01.07.2022 набрав чинності Публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який опублікований на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01.06.2022 (а.с.6).
Згідно з п. 2 Публічного договору, договір вважається укладеним між виконавцем та споживачами багатоквартирного будинку через 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця (https://www.hts.kharkov.ua), якщо протягом цього періоду власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, не повідомили виконавця про свою відмову від укладання договору.
Відповідно до п. 4 зазначеного договору, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від виконавця послуги, або фактичного отримання послуг.
Згідно з п. 5 Публічного договору, виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та умовах, визначених цим Договором.
Пунктами 13, 14, 15 Публічного договору передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць (п. 13). Плата за послугу включається до єдиного рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у разі наявності) (п. 14). Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за отримані послуги (п. 15).
Згідно з пунктами 30, 31 Публічного договору, договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 30). Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, цей договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 31).
Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, згідно якої цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, і із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно з вимогами ст.530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином i у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги по затвердженим в установленому порядку тарифам та в строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Постановою КМУ від 05.03.2022 № 206, яка застосовується з 24.02.2022 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги; нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 760/28001/14-ц, згідно пункту 6 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні. Відповідно до Порядку звільнення наймачів (власників) квартир (приватних будинків) та членів їх сімей за період їх тимчасової відсутності від оплати за комунальні послуги (гаряче та холодне водопостачання, водовідведення, газопостачання), затвердженого Київською міською радою 28 березня 2002 року за № 409/1843, перерахунок за фактично надані житлово-комунальні послуги здійснюється за умови своєчасного подання в житлово-експлуатаційну організацію та в управління експлуатації газового господарства документів, що підтверджують факт відсутності одного або декількох членів сім`ї.
Суд зазначає, що за змістом п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
Окремо суд зазначає, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.06.2022 № 163 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в умовах воєнного стану» передбачено припинення нарахування плати за період з 24.02.22 по 31.05.2022 фізичним особам, які отримують житлово-комунальні послуги в житлових приміщеннях.
На виконання зазначеного рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.06.2022 № 163 позивач не здійснював нарахування за послугу постачання теплової енергії у березні та квітні 2022 року, а також у травні та жовтні 2022 року, що підтверджується розрахунком заборгованості.
З наданого розрахунку заборгованості суд також вбачає, що позивач проводив нарахування за послугу з постачання теплової енергії (без постачання гарячої води) та за абонентську плату й за послуги технічного обслуговування.
Отже, враховуючи наведене, в розумінні пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії, що надавалась позивачем на адресу місця їх реєстрації, та за вимогами чинного законодавства мають сплачувати за надані послуги постачання теплової енергії навіть у разі не проживання за місцем реєстрації.
Відомостей щодо звернення відповідача ОСОБА_2 до позивача із заявами про здійснення перерахунку заборгованості матеріали відзиву не містять.
Відповідач ОСОБА_1 на час звернення з позовом до суду та на час розгляду справи в суді у встановленому законом порядку не визнаний безвісно відсутнім та його не оголошено померлим, відповідно, його цивільна правоздатність не припинена (ст. 25, ч. 1 ст. 47 ЦК України).
Жодних доказів, які підтверджують ненадання позивачем послуг з постачання теплової енергії або надання позивачем послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, матеріали справи не містить та контрозрахунку заборгованості відповідачем не надано.
Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, за приписами закону, скрутний матеріальний стан, відсутність достатнього доходу не є підставами для звільнення від виконання зобов`язання зі сплати комунальних послуг.
Однак, відповідачі, отримуючи надані їм послуги, вказані послуги своєчасно не оплачують.
У зв`язку з чим, як вбачається з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, відомості про нарахування та оплату за обслуговування ВБС теплопостачання, відомості про нарахування та оплату за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії, на особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , нарахована заборгованість у розмірі 35988,19 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з лютого 2019 року по вересень 2025 року (останній розрахунковий місяць – квітень 2025 року); 1183,65 грн - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з липня 2022 року по вересень 2025 року; 1176,00 грн – за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з червня 2022 року по вересень 2025 року (а.с.7-9). 
Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку, що складені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, доказів про погашення виниклої заборгованості та контррозрахунку відповідачі не надали.
Відповідно до розрахунку інфляційних втрат та 3% річних за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води боржникам за період з травня 2019 року по січень 2022 року нараховані інфляційні втрати в сумі 1721,26 грн та три відсотки річних у сумі 664,66 грн (а.с.10).
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц виснувала, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Згідно з ст. 257 Цивільного Кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-IX набрав чинності 02.04.2020.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено, та наразі не скасовано.
За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що діяли до 04.09.2025, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. 
З огляду на викладене, на час дії встановленого карантину та воєнного стану (до 04.09.2025), строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, не спливає та на момент звернення позивача з позовом, в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017, оскільки Закон №540-IХ від 30.03.2020 набув чинності 02.04.2020.
Отже, у цих спірних правовідносинах позовна давність, в силу пунктів 12, 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України не спливла.
Правова позиція щодо застосування статті 257 ЦК України та пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 903/323/20, від 31.05.2022 у справі № 926/1812/21, від 22.06.2022 у справі № 916/1157/21.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн (а.с.4), та поніс витрати, пов`язані з відправкою позивачем відповідачам позовної заяви з додатками у розмірі 110,00 грн (а.с.13,14).
Відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю другої групи (а.с.41), та відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.
Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн, та стягує з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрати, пов`язані з відправкою позивачем відповідачам позовної заяви з додатками у розмірі 110,00 грн, в рівних частках по 55,00 грн з кожного.
Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 6, 7, 12, 13, 19, 76-81, 128, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити. 
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рахунок НОМЕР_2 в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823, код ЄДРПОУ 31557119, заборгованість в сумі 40733 (сорок тисяч сімсот тридцять три) грн 76 коп., з яких: 35988 грн 19 коп. – за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.02.2019 по 30.09.2025; 1176 грн 00 коп. – за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2025; 1183 грн 65 коп. – за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.09.2025; інфляційні втрати в сумі 1721 грн 26 коп. та три відсотки річних у сумі 664 грн 66 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рахунок НОМЕР_2 в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823, код ЄДРПОУ 31557119, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп., та витрати, пов`язані з відправкою позивачем позовної заяви з додатками у розмірі 55 (п`ятдесят п`ять) грн 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рахунок НОМЕР_2 в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823, код ЄДРПОУ 31557119, витрати, пов`язані з відправкою позивачем позовної заяви з додатками у розмірі 55 (п`ятдесят п`ять) грн 00 коп. 
Понесені позивачем Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 грн 20 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», код ЄДРПОУ 31557119, адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 21.01.2026.
Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО